Režie:
Hans SteinbichlerScénář:
Fred BreinersdorferKamera:
Bella HalbenHudba:
Sebastian PilleHrají:
Lea van Acken, Martina Gedeck, Ulrich Noethen, Stella Kunkat, Margarita Broich, André Jung, Leonard Carow, Arthur Klemt, Gerti Drassl, Stefan Merki (více)Obsahy(1)
Dětská radost, touha žít i cítit první lásku navzdory válečným hrůzám... S postupem II. světové války se útočištěm rodiny Frankových před pronásledování nacisty stává Amsterdam. Doufají, že zde najdou bezpečí a klidný život, což ovšem radikálně změní obsazení Holandska a stupňující se persekuce židovského obyvatelstva. Otto Frank se v roce 1942 rozhodne ukrýt s manželkou a dvěma dospívajícími dcerami v utajeném podkrovním bytě. Jeho mladší dcera Anne tíživé dny strávené v úkrytu zaznamenává do deníku, který pro ni představuje nejbližšího přítele a přináší naději. Ani nepředstavitelná krutost a hrůzy války nedokáží zničit mladou touhu žít, poznávat svět ve všech jeho krásách, poprvé se zamilovat nebo si hledat vlastní pravdu... Anne Franková se toužila stát spisovatelkou. Společně se svou rodinou byla v srpnu 1944 zatčena Gestapem a deportována do koncentračního tábora. Tím končí deníkové záznamy. Anne Franková zemřela na jaře 1945 v koncentračním táboře Bergen Belsen ve věku nedožitých šestnácti let a stala se jednou z přibližně šesti milionů židovských obětí vražedného nacistického režimu. Její deník byl vydán po skončení války pod názvem "Deník mladé dívky", přeložen do více než 70 jazyků a dodnes patří mezi nejsilnější literární výpovědi o holokaustu. (Česká televize)
(více)Recenze (23)
Výborné... Příběh o Anně Frankové je jedním z těch, kterým by se měla věnovat pozornost, protože je ideálním příkladem, jak to měli Židé těžké v období 2. světové války. Tento snímek se velice povedl, jak režijně, scénáristicky, kástingem, kamerou, hudbou a výpravou... Film mě držel každou svou minutu, až jsem se dokázal vžít do role Anny. Lea van Acken byla výborná. Nedovedu si v roli Anny představit někoho jiného. Na rozdíl od televizní verze v této byl víc rozvinut Annin deník ve kterém popisovala své pocity v úkrytu, kde byla 2 roky, jak to čtrnáctiletá holka musí prožívat. Vyprávěcí scény s Annou před kamerou byly velmi výborné - více to oživuje příběh, divák se dozvídá Anninu situaci a pocity, nabírá to dramatičnosti a filmařům dá menší rozpočet. Velmi dobrá práce. Možná mě film doslova nedohnal k slzám, ale i tak mohu prohlásit, že jedno oko nezůstalo suché. ()
Niterný pohled na holocaust, který odhaluje jeho zrůdnost možná ještě silněji než různá drastická líčení. Film je poměrně civilní a vyhýbá se zbytečnému patosu, což mu slouží ke cti. Nutí tak diváka k niternějšímu přemýšlení o tom, kde se mohou rodit v lidech kořeny podobného zla a jak jim v zárodku pokud možno čelit. Přitom nejde zdaleka jen o holocaust, neboť jak známo, lidstvo je v podstatě nepoučitelné. Jako obvykle u současnějších filmů, laciný dabing snímku spíš škodí, než že by mu pomáhal. Kde jsou doby, kdy byl český dabing pojmem - možná by nebylo od věci ho jednou provždy opustit, když už ho pořádně neumíme. Na dnešních velkých obrazovkách se už titulky dají pohodlně číst a umělecký dojem i lepší srozumitelnost by tak zbytečně neutrpěly. ()
Film jsem viděl v Lucerně se školou. Předešlé dva roky jsme šli na filmy, které mě ale vůbec nenadchly, a tak jsem doufal, že tentokrát mě film už nezklame. A to tedy neudělal. Němci mi opět potvrdili, že válečné filmy umí točit a výsledek pak stojí za to. Deník Anny Frankové začíná docela nevinně, ale pak se rozjede komorní drama a divák neví, co se může v následujících minutách stát. Kontrasty mezi šťastnějšími a těmi horšími momenty (zejména na konci) jsou zde skvěle vykreslené. Bylo zajímavé sledovat, jak herci dokázali ztvárnit psychologické vyčerpání svých postav po více než dvouletém životě v úkrytu. Dívka, která si zahrála samotnou Annu Frankovou, se zhostila své role na svůj věk velmi profesionálně a z jejího výkonu to bylo jasně patrné. Konec byl velmi drsný a smutný zároveň, opravdu nic pro slabší jedince. Skoro si ode mě film odnesl pět hvězd, ale některé filmové pasáže mi ani do příběhu moc nepasovaly a přišly mi zbytečné. Za mě dávám 85 % ()
Deník Anne Frankové je kniha, o níž se učí i ve školách, takže abych ji neznal. Je logické, že vznikla celá řada verzí. Já doufám a věřím, že existuje lepší. Smutné na celé tragédii této rodiny je fakt, že zemřeli doslova na poslední chvíli těsně před koncem války. Pár měsíců a mohli být volní. Tento film se docela podrobně zaobírá tím, jak se v onom úkrytu žilo a jak náročné to bylo psychicky i fyzicky. Možná až zbytečně mnoho věnuje také dospívání mladé dívky a sebepoznávání vlastního těla, což mi přijde vzhledem k tématu zbytečné a místy i trochu přes čáru. ()
Úplne prvé nemecké filmové spracovanie najznámejšieho denníka na svete a pre mňa takisto úplne prvé stretnutie s Anne Frank na filmovom plátne. A vôbec neľutujem, naopak. Lea van Acken je vynikajúca, rovnako ako sú trefné jej monológy k divákovi a rovnako ako verne je vystavaná atmosféra počas celého filmu, ktorý skrátka nemá chybu a jeho silný záver nenechá oko suché. Treba vidieť, samozrejme v pôvodnom znení (ako inak). Posledné slová prenechám Anne. „Premýšľajte o všetkej tej kráse, ktorá je stále okolo vás a buďte šťastní." ()
Reklama