Režie:
Juraj HerzKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Michael KocábHrají:
Emil Horváth ml., Renata Mašková, Andrej Hryc, Pavlína Mourková, Jan Antonín Duchoslav, Irena Kačírková, Anna Maľová, Zora Kolínska, Vladimír Černý (více)Obsahy(1)
Příhody svérázného cukráře, kterého chce jeho matka za každou cenu oženit... Třicetiletý Šimon Šindelka (E. Horváth) je sice uznávaný mistr v oboru uměleckého cukrářství, jehož dorty a zákusky získávají mnohá ocenění, ale na straně druhé je v praktických věcech zkrátka smolař bydlící u své matky (I. Kačírková). Se životem starého mládence je ale koneckonců vcelku spokojen a o výraznou změnu se nijak zvlášť nesnaží. Spokojená už ale není jeho matka, které začíná docházet trpělivost a velmi asertivně svému synovi dohazuje nápadnice přes inzeráty v novinách, což se Šimon snaží všemožně sabotovat. Ženám se však nedá zcela uniknout a zálusk si na něj činí koketující servírka Jolana (R. Mašková) z hotelu, kde spolu pracují. Na ni má ale zase spadeno vrchní Balucha (A. Hryc), kterému žádná šmelina není nikdy dost proti srsti, a tak je nabíledni, že na sebe absurdní situace nenechají moc dlouho čekat. (Česká televize)
(více)Recenze (67)
Pokus o socialiastickou grotesku Herzovi nevyšel. Zejména proto, že není vtipná a Emil Horváth ml., jakkoliv disponuje nesmělým chlapeckým šarmem, v sobě nemá jedinou komickou buňku. Jeho opakované etudy, jak mu někde uvízne prst nebo jak bourá nacvičenou oslavu nebyly vtipné, ale pitomé. K tomu mají šnečí pomalé tempo, čímž začínají nudit - z rocknrollového rytmu grotesky nepochytily vůbec nic. Takže spíš divák uvažuje, jestli se nedívá na mentálně zaostalého nebožáka. A ty jeho proslavené dorty byly jedna hrůzná přeplácanost vedle druhé – i když beru, že musely dát dost práce, a že tehdy byl jiný vkus i v gastronomii. SHRNUTÍ: Socialistická upachtěnost. ()
Problémy kolem Straky v hrsti vygenerovaly slavný Herzův barrandovský zákaz, který ovšem neplatil na Kolibě. A Slováci jsou za to dodnes rádi, protože Sladké radosti patří mezi zlatý fond slovenských komedií. A skutečně, jedná se o lehce plynoucí komedii s prvky klasické grotesky. I to, že je zasazená do toho zmaru a šedi 80. let vadí jen pramálo. Nápad na hlavního hrdinu, cukrářského mistra, který je roztomilý a zároveň bezbranný, je příjemný. S přirozeností sobě vlastní tu nástrahami proplouvá Emil Horváth ml. a stejně jako jeho předchůdci v klasickém slapsticku se vyrovnává stejně elegantně s náručemi dívek i překážkami různých portýrů či vdavek chtivých matrón. Není to vybroušený diamant, ale pro orientaci ve slovenském filmu skvělá ukázka a motivace, proč nezanevřít na produkce z východní části naší republiky. Příznivci pouze pražských produkcí zas mohou doplnit bílá místa ve filmografii Kocába, Maškové, Mourkové, Duchoslava nebo Ireny Kačírkové. ()
Andrej Hryc v roli vrchniho se svym konakem nema chybu. Neurazi ani hlavni postava cukrare Simona, kterou slusne ztvarnil Emil Horvath. Par vtipnych situaci se ve filmu najde, myslim si vsak, ze restauracni zarizeni ma potencial k vetsi zabave. Mozna, ze se jedna o nadprumernou slovenskou komedii, v ceskoslovenskem meritku je vsak jen prumerna... ()
Po bizarních úvodních titulkách jsem od filmu čekal asi něco trochu jinýho. Opravdu jsem si nemyslel, že bude následovat ztřeštěná komedie, ve který bude jedinou bizarností účes Pavlíny Mourkový. Připadalo mi to, že se tvůrci inspirovali ve filmech Pierra Richarda a zkusili natočit komedii v podobnym duchu. Překvapivě Emil Horváth, kterýho jsem do teď znal akorát ze 30 případů majora Zemana, byl v tý roli docela dobrej a ze začátku mě to fakt bavilo. Jenže ty vtipy se dost opakujou a když se mu asi počtvrtý někde zasekne prst, tak mě to bavit postupně přestávalo. Vypadalo to nadějně, ale přišlo mi to takový nedotažený. Za zmínku stojí ještě Andy Hryc a jeho francouzskej koňáček domácí výroby. ()
Hrycovy hlody, sladkostí svody, svatební pábení a smutná bokovka ve skladišti na zemi, na matraci. Koňak Debušé - píše se to Debouche, to je důležité vědět - pro jednoho de(chlu)bílka a nebohý kůň, kterému učitelka ukousnula hlavu: „... ale veď to bol Elevátor!!!“ Přeslazený Šimon, tápající a zasněný. A jistě, celé je to jen (ne příliš) lechtivá taškařice, navíc krotká. Ale nenudí a pěkných pár hlášek se taky najde. Od kostek ledu při šizení nápojů, tzv. Baluchadesův zákon: „Teleso ponorené do džúsu je nadľahčované korunkami, ktoré svojím objemom vytlačí...“ až po: „Čo si to dovoľujete! To je môj muž, toho si budem biť sama! :-) ()
Galerie (18)
Zajímavosti (41)
- Keď film v roku 2006 vyšiel na DVD, Andrej Hryc (Fero Balucha) povedal, že mu čašníci v reštauráciách rovno ponúkli „debušé,“ a to isté sa údajne stávalo Hrycovi aj pri návšteve nemeckých barov. (Raccoon.city)
- Emil Horváth ml. (Šimon Šindelka) po premiére filmu v Nemecku odtiaľ dostával veľa obdivných listov. [Zdroj: SME] (Raccoon.city)
- Film sa dostal do knihy britského filmového publicistu, kritika a historika Petera Hamesa s názvom „Best of Slovak Film 1921 – 1991“. Konkrétne ide o výber 35 celovečerných filmov, ktoré predstavujú to najlepšie, čo v našom audiovizuálnom prostredí doposiaľ vzniklo. [Zdroj: SFÚ] (Raccoon.city)
Reklama