Režie:
Juraj HerzKamera:
Stanislav MilotaHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Rudolf Hrušínský, Vlasta Chramostová, Jana Stehnová-Čechová, Miloš Vognič, Ilja Prachař, Zora Božinová, Eduard Kohout, Jiří Lír, Dimitrij Rafalský (více)Obsahy(1)
Film Spalovač mrtvol natočil režisér Juraj Herz podle stejnojmenné novely Ladislava Fukse. Jeho hrdina - zaměstnanec krematoria, je člověk nenormální, zatížený svým povoláním, psychopat a maniak, posedlý představou člověka jako mrtvoly a její přeměny v prach a popel. Člověk takto duševně narušený se dá pak snadno svést zrůdnou fašistickou ideologií k těm nejstrašnějším činům: zradě národa, ke kterému se dosud hlásil, udavačství, vraždám a spolupráci na masovém vyhlazování lidí. (Bontonfilm)
(více)Recenze (1 657)
Jednoznačně klenot mezi českými filmy. Psychologický, morbidní horor o zničující síle ideologie, která dokáže z laskavého, byť už zprvu velmi podivínského chlapíka stvořit zrůdu. Morální destrukce člověka vyhnaná do krajnosti. Najdeme zde všechno: tíživou atmosféru blížící se okupace, depresivní hudbu i podmanivý hlas Rudolfa Hrušínského, který chce vlastně jen "spasit svět". Také výkony ostatních herců jsou vynikající - ať už Vlasty Chramostové nebo mně osobně velmi sympatického bláznivého páru, ztvárněného Vladimírem Menšíkem a Mílou Myslíkovou, který jako jediný vnáší do filmu trochu odlehčenosti. Doporučuji přečíst knihu, zanechá ve vás stejně silný dojem. Těžko říct, co je lepší, zda film či kniha, v tomto případě si netroufám porovnávat... „Tak co, chceš věneček nebo rakvičku?“ ()
Dávám pouze **** hvězdy z důvodu nudy. Film je to opravdu nudně natočený, zkrátka monotóně. To co mě se na filmu líbí není to jak je to udělané, ale skvělý herecký výkon hodný Oscara. Pane Hrušinský tleskám a to obrovsky, neuvěřitelný výkon. Horor? Určitě ne v tomto podání, ale jako psychlogické drama či thriller to ano. Ta přeměna osobnosti k šílenosti je tu provedena brilantně. ()
Nic není v životě jisté. Jenom smrt. ()
V poslední době jsem neviděl žádný film, který by mě dostal do podobně stísněné psychické nálady jako Spalovač mrtvol. Svou artovou atmosférou film přidává ještě na síle a Rudolf Hrušínský je naprosto dokonalý, takhle mě dlouho nerozdeptalo, když člověk vesměs pouze jenom mluvil. Pátou hvězdu přidávám více méně z donucení, z úcty k tomuto filmu a Rudolfu Hrušínskému. ()
Nejlepší role Rudolfa Hrušinského, avšak kniha je lepší. ()
Velmi působivý a silný snímek svojí formou i obsahem. Neuvěřitelná syntéza dramatické tragédie a komedie s černým až morbidním humorem, strhující kamera a detaily a pozoruhodné snové scény. Příběh člověka-nečlověka, který se z obětavého a svérázně chovajícího otce rodiny s morbidní zálibou ve smrti stává zrůdou, která v zájmu své vyvolenosti, likviduje všechno a všechny, kteří stojí v cestě za jeho cílem. Pracovník krematoria Karel Kopfrkingl (úžasný Rudolf Hrušínský) je psychopatický maniak očarovaný a ovlivněný svojí prací, kterou chápe jako své poslání. Jeho touha po spořádané rodině je pod vlivem vnějších okolností a psychické ovlivnitelnosti měněna v pocit vlastní výjimečnosti, pro kterou neváhá obětovat naprosto vše, co do té doby s nemalým úsilím budoval. Z precizního podivína se proměňuje v poslušný nástroj okupační moci. Jeho vlastní invence ho má donést až na samotný trůn dalajlámy ve Lhase cestou, kdy zmírňuje utrpení svých nejbližších. Z dalších rolí je nutno zmínit jeho ženu Dagmar neboli Lakmé (dobrá Vlasta Chramostová), která rezignuje na jakýkoliv nesouhlas a stává se jeho první obětí, jejich děti Mili (Miloš Vognič), jehož utrpení je skončeno, a Zina (Jana Stehnová), jež uniká z jeho spárů, dávný kamarád a nacista Walter Reinke (dobrý Ilja Prachař), který stojí za spalovačovou proměnou, rozumný doktor Richard Bettelheim (Eduard Kohout), židovským původem předurčen k utrpení, agent s cukrovinkami a se smrtí Strauss (Jiří Lír), taktéž židovského původu, zaměstnanec krematoria Fenek (Dimitrij Rafalski), závislý na morfiu, citlivý nový zaměstnanec krematoria Dvořák (Jiří Menzel), majitel panoptika pro náročné (Václav Štekl), bordelmamá masérského salónu (Nataša Gollová), spalovačova konkubína a prostitutka Anežka (Růžena Vlčková), která je zahrnuta podobnou péčí, jako jeho rodina, uklízečka Lišková (Carmen Mayerová), neustále utíkající z dosahu nenechavých rukou spalovače, a dvojice (Míla Myslíková a Vladimír Menšík), kteří zlehčují skoro všechny výstupy. Působivé, strhující, dechberoucí, mrazivé, děsivé, tísnivé, provokující, šokující, škodolibé, cynické, krutě výsměšné, nevšedně poetické. ()
Nemám ponětí, jak film správně popsat, abych vylíčila všechnu tu nechutnou atmosféru, která na vás během sledování postupně padá. Rudolfu Hrušínskému se podařilo naprosto dokonale ztvárnit hlavní postavu fascinovanou smrtí a propadající velmi zvrácené ideologii. Každý jeho pohled, pohyb i slovo podtrhávají mistrovské dílo nahánějící hrůzu a výborná práce se střihem, vedlejší postavy a samozřejmě myšlenky snímku ve vás dokážou vzbudit velmi tísnivé pocity. Ač jde o velmi depresivní záležitost, zároveň se dle mého názoru řadí mezi nejlepší české (ne-li zahraniční) filmy vůbec a za zhlédnutí opravdu stojí. Snad jen ne když se potřebujete zbavit vnitřní úzkosti… ()
"Prach jsi a v prach se obrátíš." Ceremoniář smrti Rudolf Hrušínský ve výsostné pietě chystá obřad lože nebožtíků v chrámu truchlivém, v chrámu, který se stal sirénou špitajícího hypnotického kurzu, domněle ohlušujícím hlasem blaženosti zvráceného éteru nitra svého. Jak vzorně poetický řečník, lstivý elegán manipulace, mistr myšlenek temnoty mrazivých, krutých a patologických skutků svých. ()
Dost slušná psychologická brutalita, kde se jeden kolaborant velmi efektivně stará o pročišťování nepohodlného "českého ksindlu" (Heydrichův výraz). Je neuvěřitelné, jak dobře bylo zpracované to, že s nástupem nějaké zlé doby vylézají na povrch společnosti ti nejšílenější jedinci, kteří by jinak měli být zavření minimálně v blázinci. Uf. Pěkný nátěr, který v člověku zůstane hodně dlouho. 95% ()
Klasika, kterou je nutné vidět. Kniha mi ale přišla o trochu lepší. Krásně propracované i do takových detailů jako "Dáš jsi věneček nebo rakvičku?". Hudba úžasně podtrhuje celý děj. A psychologie opět zvládnuta mistrně. Pokud člověk chce ukázat, že Rudolf Hrušinský je prostě pan herec, tak ať si porovná jeho výkon zde se Švejkem a pak s Tichou bolestí. ()
Když jsem tenkrát četl knížku na střední k maturitě, tak mi šel mráz po zádech a knížka mě úplně vtáhla do děje a přečetl jsem jí asi za dva dny. O to víc jsem se těšil až se podívám na film. A po dokoukání můžu říct, že film je snad ještě lepší. Postava pana Kopfrkingla je natolik děsivá, do toho ty záběry s kamerou, že z toho jde fakt strach. Nedovedu si představit, že by hlavní postavu hrál někdo jiný než právě Rudolf Hrušínský. Ten se na to náramně hodí. Film je taky důkazem, co s člověkem může udělat strana nebo systém v zemi. Jak jednoduché je přesvědčit člověka a jak ho zmanipulovat, aby přistoupil ke straně, a aby se dopustil různých činů. Film má za sebou skoro už 60 let, ale nic mu neubírá na kvalitě. Spíš naopak. Černobílé záběry tomu dodávají autentičnost, a kdyby byl film barevný, tak by to nebylo ono. Spousta ikonických scén, nejvíc v mé paměti uvízla ale scéna s rakvičkami. Vždycky když jdu kolem cukrárny, tak si na tu scénu vzpomenu. Prostě a jednoduše, tohle dílo je fakt psycho, ale tak dokonalé psycho, že bych ho zařadil mezi nejlepší snímky české kinematografie. 9,5/10 ()
Rudolf Hrusinsky predvadza absolutne majtrovstvo v psychadelickom "horore" o nastupujucom nacisme, za atmosferu ktoreho by sa nemusel hanbit ani David Lynch. ()
Spalovač mrtvol je film, který je tak dobře natočený, že pod *** prostě jít nemůžu, a tak špatně se mi na něj koukalo, že nad *** to taky nějak nejde. A to jsem se, když už jsem potřetí poslouchala, že zesnulá slečna Čárská "měla právě před svatbou", docela těšila, jak nástup nacismu děj provětrá- a chvilku to tak i vypadalo, ale... nakonec jsem byla docela zklamaná. Plus bych viděla v odhalení nové a českými filmaři nedostatečně probádané stránky Rudolfa Hrušínského. Bojte se, spalovač přichází! ()
Zajímavost: Rudolf hrušínský většinu času neuměl text.. Po scéně chodil s roztrhanejma papírkama a dával si je na místo, kde měl říkat, to co bylo na těchto papírkách. ---- Juraj Herz přemlouval dlouhou dobu Rudolfa Hrušínského v hospodě na václavském náměstí, aby roli přijal. Vlbec se mu nechtělo, nakonec na naléhání Herze roli přijal a poté se stali přáteli. ---Hručínský nechtěl roli přijmout, jelikož normální český film v títo době měl 400 stran technického scénáře. Spalovač mrtvol měl stran 1200. ()
Fenomenální výkon Rudolfa Hrušínského coby pana Koprfkingla, který si ani neuvědomil, že páchal zlo, zatímco se snažil spasit svět, nesmírně přidává filmu na hodnotě. Vývoj jeho psychiky je zde zachycen až děsivě přesvědčivě. Bolestně pomalý proces, kdy se člověk postupně propadá do bizarního, panoptikálního světa, je zde zobrazen stejně surově jako v knize, dějový spád a sled událostí je naprosto přirozený, a tak i vražda manželky a syna se zdá být naprosto logicky opodstatněná. Naprosto přelomové použití střihu a prolínání scén, stejně tak rybího oka. 100%. ()
Zas tak geniální mi to nepřišlo. Vizuálně zajímavé, monology Rudolfa Hrušínského taktéž, ale tolik se mi to zas nelíbilo. ()
Famózní. Neuvěřitelné. Zázrak. ___ Takhle a ještě mnoha jinými superlativy bych mohl charakterizovat toto dílo z pozdního období nové české vlny. Juraj Herz dosáhl s tímto filmem na mnoho významných met - jednak natočil myšlenkově hutný a především svobodný snímek (téma ovlivnitelnosti mocí bylo vlastně aktuální nejen v době odehrávání příběhu, ale také během natáčení snímku - není se co divit, že promítání filmu bylo při premiéře násilím předčasně ukončeno), ale také z technického pohledu nejdokonalejší film v naší historii a především do dnešního dne jediný regulérní český horor (Upír z Feratu silně doplatil na normalizační censuru), což je rozhodně významný počin na zemi, která se tomuto žánru buď nevěnuje, nebo mu dělá ostudu některými současnými pokusy. Navíc je pěkné vidět, že se dá udělat dobrý zástupce žánru bez tematiky nadpřirozené síly, vždyť ty nejlepší příběhy (a samozřejmě také horory) píše sám život. ___ Co se zmíněné techniky týče, vedle hlavních důležitějších prvků zde zaujme košatá režisérská invence podpořená Milotovou kamerou, která využívá prvku rybího oka. Střihy a přechod z jedné lokace do druhé jsou zde prováděny bleskově, vteřinové odchylky od centra pozornosti v dané scéně zase znalcům připomenou Godarda, Truffauta a další známá jména z období Nouvelle Vague (mimochodem dle mého názoru jedna z nejtalentovanějších režisérských generací, co jsem měl zatím možnost poznat), ovšem myslím si, že nějaká přirovnávání zde nejsou třeba, zdejší přístup je i ve světovém měřítku záviděníhodný. ___ Samostatnou kapitolou je také přístup hereckého ansámblu. Je asi pochopitelné, že největší prostor si zasluhuje představitel hlavní postavy, pana Kopfrkingla, a společný jmenovatel všech scén v tomto filmu Rudolf Hrušínský, který dle mě podává nejen nejvýraznější výkon ve své kariéře, ale zároveň v historii celého českého filmu. Pokud jsem již mluvil o tom, že z filmu jako správného hororu jde strach, mělo by to být připisováno právě jemu - nikdy se mi ještě nestalo, abych hned při první replice (!) v celém filmu pociťoval mrazení v zádech a vytvořil si tak živnou půdu pro dobrý zážitek z děje (a především vyhroceného závěru). ___ Atmosféru ale nedotváří pouze on, velice depresivně působí na diváka také pohřebně kvílející hudba "českého Morriconeho" Zdeňka Lišky. Nezapomínejme i na vedlejší postavy, opakovaně se setkajívší jakoby dílem náhody s naším hlavním hrdinou - upoutá především Marie Rosůlková coby žena žádající o rakvičku a manželský pár Myslíková - Menšík; právě tyto tři jsem při v pořadí již třetím shlédnutí za poslední rok docenil asi nejvíce. ___ Na naše poměry dost netypická záležitost - krom zmíněného francouzského vlivu bych toto dílo považoval za jakousi syntézu Felliniho (symbolika - alegorický charakter dívky je totožný s jeho "Toby Dammitem"), Argenta (láska pro hororové prvky jako například krev) či Hitchcocka (podobný smysl pro humor). Jednomyslně nejlepší český film všech dob, jeden z členů mojí osobní desítky a jedna z automatických odpovědí na obecně pokřivené mínění o naší kinematografii. Pokud bych měl nějakému českému filmu udělit Oscara, byl by to tenhle. (Původně psáno pro studijní účely.) "Pan Dvořák věděl, že se ta tyč bude hodit..." () (méně) (více)
Strašne silná, temná ale aj čiernohumorná artová dráma o morbídnosti a skvelá alegória na hrôzy nacizmu. Film, ktorý predbehol svoju dobu vďaka svojej avantgardnej štylizovanosti a hlavne perfektný Hrušínský ktorý podal nadpozemský výkon (ten jeho úsmev a herectvo akoby bol neustále v tranze). "Dekuji, sem abstinent, nekouřím ani nepiju...snad jen tak symbolicky" ()
K tomuhle filmu jsem přistupoval s mírným despektem, hlavně kvůli opěvované proměně Rudolfa Hrušínského. Pro mě totiž byl jen dobrým vojákem Švejkem, člověk z jehož obličeje doslova kape vlídnost, ale tenhle film ho v mých očích nadobro změnil. I pro mé přátele je tohle film plný paradoxů, hodnotí ho různě od nejnižšího hodnocení až po to největší. Chápu vlastně celé spektrum hodnocení, protože to bylo opravdu divně mrazivé a pocit jsem si z toho odnášel velice prazvláštní. Hodnocení tak asi každej dává podle toho jak si libuje v morbiditě, perverzi či zvrácenosti, protože pochybuju, že se někomu tenhle film skutečně líbil a odnesl si z něj dobrý pocit. Přesto mu rozhodně nemůžu upřít jisté kvality, spočívající především v mistrovství pana Hrušínského. A tak jelikož se rád držím střední ho proudu, přidržím se ho i při svém hodnocení. ()
Člověk pořád hledá co je na tom tak zvláštního, že to má tak vysoké číslo. Ale když se nad tím zamyslím, jaké byly tehdy filmy, jakým způsobem byly natočeny, jaké tehdy hrál pan Hrušínský role, tak musím uznat, že tohle je jednoznačně unikát :). Ne na to, aby měl 5 hvězd, ale 4 jo :) ()
Reklama