Režie:
Werner HerzogScénář:
Werner HerzogKamera:
Thomas MauchHudba:
Popol VuhHrají:
Klaus Kinski, Helena Rojo, Del Negro, Ruy Guerra, Peter Berling, Cecilia Rivera, Daniel Ades, Edward Roland, Armando Polanah, Alejandro Repullés (více)Obsahy(1)
Snímek Wernera Herzoga AGUIRRE, HNĚV BOŽÍ vypráví příběh expedice konkvistadora Gonzala Pizarra, který v letech 1560-61 vedl hrstku mužů do peruánského deštného pralesa, přitahován příběhy o zmizelém městě. Když ho přepadnou obavy, že je jeho výprava bláznovstvím, vybere malou skupinu, která se má vydat po řece a strávit týden bádáním. Prohlásí, že pokud nic nenajdou, expedice bude ukončena. Tato menší skupina je vedena aristokratem Donem Pedrem de Ursua a jeho zástupcem, Lopem de Aguirre (Klaus Kinski). Průzkumníci, kteří plují na vorech, jsou vystaveni útokům nepřátelských domorodců, nemocem, hladovění a zrádným vodám. Posedlý chamtivostí a šílený touhou po moci se Aguirre chopí velení a zabije každého, kdo se mu postaví. Příroda a Aguirreova neochvějná žízeň po slávě z něj nakonec učiní šílence, který velí jen voru plnému mrtvol a povykujících opic. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (227)
Cesta na voru do pekla, cesta s ďáblem na palubě. Apokalypsa před Apokalypsou, za pár šupů, za cenu nezměrného vypětí fyzického a především duševního - herci svoje role vysloveně "protrpují" - ale tak, že jim dodávají ještě větší křiklavosti. Tenhle film není dokonalý - ani jím neměl být. Jako krutý, působivý, místy neskutečně překvapivě ironický ( o té hlavě a jejím "Zehn!" budu přemýšlet ještě dlouho) obraz muže, ne-li ďábla, který kráčí stále dopředu, je to ale dokonalost sama. Klaus Kinski - zběsile rozhánějící opičky pošklebující se mrtvolám udolaných conquistadorů - do svého pekla snad i dorazil! ()
Psychologicky působící cesta po Amazonce za vlastním přeludem jeho reálných postav, která je dle toho také hodnocena (nadhodnocena). Nebýt přirozené herecké geniality a charismatu Kinskeho, tento německý pokus o znázornění doby konkvistadorů skončí zapomenutý v dějinách. Rozumím tomu, proč řada lidí tomuto filmu napálila pět hvězd a rozumím i těm, kteří tomu dali nekompromisní odpad, já osobně jsem byl tímto pokusem o zmapování skutečné události silně nezasažen a zklamán ze stylu vyprávění, které krom lidské mocichtivosti nedokázalo ukázat téměř nic. 60% ()
Podmaňující účinek filmu je neuvěřitelný, ač nechápu proč ho nedokážu dostat z hlavy. Úvodní scéna je výjimečná, zvláštní, dokumentární a realistická a následná výprava za Eldoradem, Městem ze zlata, je ukázkou kouzelně ďábelského herectví Klause Kinskiho. On je Aguirre, hněv boží, který může způsobit, že ptáci ze stromu budou padat mrtví, když on bude chtít. Závěr, v kterém je kamera fantastickou součástí prostředí a postav a dokonale dotváří atmosféru filmu, která se nedá jen tak popsat slovy, ale musí se zkusit, protože někoho nechá chladným od první minuty do konce a někdo bude jen tupě zírat stejně jako já. Werner Herzog spojil těžké natáčení s naturalistickým pojetím a s hudbou dodal filmu opravdu silné zbraně jak zaujmout... Musím se podívat znovu, protože nevěřím, že ten snímek je natolik jiný (viděl jsem ho ve 2 hodiny ráno a nedokázal zavřít ani na sekundu oči...) a na kolik je podobný Apokalypse, kterou mi tolik připomíná. Neznám zajímavější film o hledání a snaze naplnit svou touhu jako je tento. ()
Putování za slávou a nezměrným bohatstvím přerůstající v maniakální depresivní pouť zachytil Herzog velmi věrohodně, spoléhajíce se na základní filmařské postupy, jednoduché kamerové jízdy a záběry krásné divoké přírody, vedle kterých nechal vyniknout šílený obličej pomateného Klause Kinskiho, jenž v tomto případě vydal opravdu za tisíce slov. Sice mě tíží myšlenka, že takoví Iňárritu a Emmanuel Lubezki by z daného námětu dokázali vytěžit mnohem objemnější filmové umění, ale i minimalistický Aguirre je svým agresivním psychologickým pojetím nestárnoucím vizionářským dílem... 80% ()
Toto Jarryovské absurdní drama by se velice vyjímalo na divadelních prknech - natáčení muselo být pekelně těžké, opravdu klobouk dolů před Herzogem - výtečně jsem se bavil (! ano chce to občas velkou dávku cynismu) a Klausi Kinskému by někdo měl za výkon v hlavní roli postavit pomník, fakticky skvělý zážitek! 9/10 PS: druhé shlédnutí a opět nadšení, dost možná nejlepší film o šílenství ()
Galerie (39)
Zajímavosti (22)
- V jedné z úvodních scén se při zdolávání bažiny nebezpečně naklánějí nosítka s Inez (Helena Rojo), což nebylo filmaři zamýšleno. Ruka, která se náhle objeví v záběru a snaží se je zachytit, patří režisérovi filmu Werneru Herzogovi. (ČSFD)
- Werner Herzog se v jednu chvíli domníval, že byl veškerý materiál s filmem ztracen. Přepravní společnost totiž zapomněla filmové pásy poslat z Peru do Německa. (ČSFD)
- Přestože je v úvodu řečena věta, že se film zakládá na záznamech z deníku mnicha Gaspara de Carvajala, režisér Werner Herzog prohlásil, že tomu tak ve skutečnosti není. Carvajalův deník sice existuje, mnich ale nebyl součástí Aguirreho výpravy. (ČSFD)
Reklama