Režie:
Werner HerzogScénář:
Werner HerzogKamera:
Thomas MauchHudba:
Popol VuhHrají:
Klaus Kinski, José Lewgoy, Miguel Ángel Fuentes, Peter Berling, Claudia Cardinale, Paul Hittscher, Huerequeque Enrique Bohorquez, David Pérez Espinosa (více)Obsahy(1)
Umanutý dobrodruh Fitzcarraldo si usmyslí, že do peruánských pralesů dopraví zázrak evropské kultury - operu. Jeho cesta do nitra neprobádaných končin naráží na bezpočet potíží, k nejpověstnějším patří přesouvání parníku přes horský hřeben. Ve filmu zaznějí slavní operní melodie, z gramofonových desek uslyšíme i hlas Enrika Carusa, jenž téměř zázračně uklidní nepřátelsky naladěné Indiány. Film se natáčel za mimořádně obtížných podmínek tři roky, během nichž musel režisér měnit i herecké obsazení - mimo jiné odstoupili např. Jack Nicholson a Mick Jagger. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (107)
Bezchybný Klaus Kinski v poněkud syrovém Herzogově opusu plném peřejí a žďáření. Ačkoliv základní motiv - člověk posedlý postavením opery v džungli - byl trestuhodně nevyužit, jistá síla a autentičnost hrají jako vždy v Herzogův prospěch. PS: Je skoro nezbytnost co nejdřív po zhlédnutí kouknout na Břímě snů, ()
Opera mocnější meče. Fitzcarraldo to u mě vyhrálo hned zpočátku, v momentě, kdy hlavní hrdina slibuje operymilovnému pašíkovi červený koberec a čestnou lóži. Podobné postavě prostě musím fandit. A i jinak mi jako obří snílek byl mimořádně sympatický, je osvěžující vidět v dnešní, materiálnem a konzumem prolezlé době, někoho, kdo je ochoten pro lásku k umění obětovat cokoli a přelézt třeba horu. A to říkám bez ohledu nato, že můj vztah k opeře je asi stejně vřelý jako k rannímu vstávání či komárům. Osobnost hlavního hrdiny pro mě byla pak pro vztah k celému filmu určující, tím, že jsem se s ním dokázal identifikovat a prožívat celé „dobrodružství“ (ostatně co jiného než tradiční dobrodružná podívaná to je, že) jako své vlastní, mi film krásně utekl a po celou dobu na mě působil přesně tak, jak měl. Prostě čirá filmová krása, kde stylový konec tvoří jen příslovečnou třešinku na dortu. ()
Fitzcarralda jsem neviděl snad dvacet let, ale v hlavě mi zůstal do dnešních dnů. Nyní, po opakované projekci, jsem se opět ujistil že Herzogův opus je velkolepý film. Kinski si s chutí střihl snad jedinou veskrze kladnou roli ve své kariéře, navíc roli, se kterou se mohu plně identifikovat. Spojuje mě s ní vášeň ke klasické hudbě - i já mám mnohdy chuť vykřičet do světa, aby lidé neposlouchali zasloužilé umělce typu soudružka Vondráčková, ale aspoň někdy v sobě našli odvahu poslechnout si skutečný národní poklad, nesmrtelnou hudbu Dvořákovu. To už jsem ovšem malinko odbočil, takže zpět k tématu ;-) . Sekvenci s přesunem parníku jsem s gustem pustil své sestře, která je, co se filmového vkusu týče, naprostý barbar. A... zírala na ni se stejnou fascinací jako já. To už něco znamená :-) ()
Maniak německého nového filmu Werner Herzog využil svoji lásku k opeře - o níž by mohli pravidelní návštěvníci jeho bayreuthských a milánských inscenací povídat - k plnému rozvíjení svého nejobsesivnějšího a nejšílenějšího tématu: člověka posedlého svým cílem. Herzogův podivuhodný dokumentární styl, v němž jako vždy hraje neodmyslitelnou roli příroda a přírodní národy, kombinovaný s děsivým a uhrančivým Klausem Kinskim v hlavní roli z Fitzcarralda dělají výjimečný zážitek z lidské velikosti. ()
V posledních dvou týdnech si pročítám články o německých filmech, koukám na různé žebříčky a projíždím si filmografie německých filmových ikon. Během této činnosti jsem velmi částo narážel na film Fitzcarraldo. Při pouštěný traileru jsem si vzpoměl, že kdysi hodně dávno jsem Fitzcarraldo viděl v kině, takže má zvědavost ještě více vygradovala a vyvolala solidní se těšení na projekci. Už v prvních minutách mně bylo jasný, že se koná bingo. Werner Herzog tu předvádí absolutní filmařinu a Klaus Kinski životní výkon, tedy jeden z několika životních výkonů. Nestačil jsem žasnout kam až je člověk schopen zajít pro uskutečnění svého snu. Klíčová scéna sice trvá skoro hodinu, ale fakt stojí za to, během ní je totiž dostatek času přemýšlet nejen o hlavním hrdinovi, ale i přirodě, přirozeným prostředí Amazonie, jak to bylo tenkrát, jak ty místa vypadají asi dnes. Co všechno muselo být třeba, aby se udělal jeden několik desítek trvající záběr na přenášející i plovoucí loď . Film je opředen tolika historkama a událostma, že je téměř povinnost filmovýho fanouška hodit po něm očima a hvězdičkama. A kdyby v životě všechny povinnosti byli jako tato, nebylo by to zlý. ()
Galerie (34)
Zajímavosti (15)
- Ve filmu měl hrát Jack Nicholson, ale upustil od toho. (akisha)
- Hlavní roli měl původně hrát Jason Robards, který i natočil třetinu plánovaných záběrů, jenže onemocnění úplavicí mu zabránilo pokračovat dále s natáčením a do nehostinných podmínek v Jižní Americe se už nevrátil. (Hans.)
- Kvůli pár záběrům nechal režisér táhnout hustým pralesem pomocí buldozeru 340 tun vážící parník. (Zetwenka)
Reklama