Inspektor Max
Režie:
Jiří ChlumskýKamera:
Lukáš TerenHudba:
Michal PavlíčekHrají:
Juraj Kukura, Robert Hájek, Igor Bareš, Ľubomír Paulovič, Tereza Brodská, Marián Mitaš, Dušan Jamrich, Ivan Letko, Tomáš Pokorný, Zuzana Ščerbová, Kateřina Plchová, Jaroslav Stich (více)Obsahy(1)
Zoltán Max je policista. Slovák. Sloužil u kriminálky v Bratislavě, ale byl vyhozen. Nyní slouží u kriminálky v Praze. Stárnoucí chlap, velký individualista, nesmiřitelný rebel a anarchista v extravagantním saku, který nesnáší autority a společenská pravidla. Nesnáší však i nezákonnost, apatii k vládě oligarchů a korupci. Sukničkář s maskou cynika, pod kterou je cítit mnohem víc. Někdy i smutek, neboť je přes všechny ženy, procházející jeho životem, ve skutečnosti sám. Únos malého chlapce a vražda jeho učitelky začíná jako běžný zločin, ale brzy se změní v daleko vyšší hru. Stopy zavedou Maxe a jeho mladého kolegu Filipa až do Bratislavy, do společnosti těch bývalých, ale dnes už opět mocných. Nekonvenční pátrání – neboť Max to jinak než nekonvenčně snad ani neumí – postupně odhaluje, co se za únosem chlapce a vraždou jeho učitelky ve skutečnosti skrývá. A zcela nekonvenční je i Maxovo řešení případu, vedoucí k dopadení vraha a únosce. (Česká televize)
(více)Recenze (51)
Juraj Kukura nikdy nebyl komik, jestliže to zkouší v sedmdesáti letech, lze to sice pochopit, ale je to hrozné. Prostě to neumí, chybí timing, některé repliky jsou až hysterické, nesedí k předchozím větám partnerů a podobně. Pan Chlumský se mu to asi bál říci. Takže to je problém číslo jedna, hlavní postava. Pak je tam partner do dvojice, pro kterého je označení nemastný neslaný zcela adekvátní. Třeba v Poldovi dvojice skutečně má nějaké vztahy a jejich spory fungují, tady jsou jen vedle sebe. Bod číslo tři - zápletka. je tak na 12 minutový bakalářský příběh, okořeněný naprosto zprofanovanou Radkojohnovskou korupční mafiánskou polevou (ani kopnutí si do mrtvoly v podobě UV KSS nechybí :-)). No to jsme kdysi měli v 50., letech, kdy každý padouch musel být ex fabrikant nebo aspoň živnostník. NIc nového pod sluncem. Takže jeden klaun, jedna leklá ryba, několik dam a dívek kolem toho klauna padajících na záda při každé jeho větě, ufff. Osobní vztahové problémy zakrývají pátrání (tedy pátrání tu taky žádné není, jen se tak pohybujeme vesmírem a občas se něco stane. ()
No to mě poser. Seriál, který jako kdyby vypadl z patnáct let staré "janečkovské" ČT, kde Juraj Kukura v otřesném saku deklamuje, jakej je v sedmdesáti kanec a klátí jednu babu za druhou. Jo a pak se tam taky vyšetřuje nějakej zločin. Vtip, napětí, tempo neexistuje, vše je nepravděpodobné a naivní. Všichni herci jsou špatní a to jsem si nemyslel, že třeba někdy o Igorovi Barešovi řeknu. Další sledování jen na vlastní nebezpečí! ()
Bohužel u názvu první epizody došlo k tragické záměně písmene, které zmátlo lidi tím, že zakrylo to, čím tento seriál nejspíš je. Sračka. První díl by měl lidi navnadit, aby sledovali další epizody, no mně navnadil k tomu, abych rozsekal bednu na třísky, hystericky řval a styděl se do hlouby duše za toho Brouka, co ho nechali žít, ale už by ho neměli nechat hrát. Bohužel Kukura je tu nebetyčně trapnej. Starej kokot, kterej se probudí v posteli se dvěma dvacetiletejma pornokurvama, který (nacpanej viagrou) píchal celou noc, oblíkne si hadry, který by nenašla ve skříni pro svýho Vašika ani Lívije Klausová a pak nasedne do sporťáku a odfrčí vyšetřovat. Měli pánu Kukurovi připlati, aby si s sebou na plac bral i charisma, protože bez toho je jenom směšná figurka, za kterou je vám většinu prvního dílu trapně. A na další se prostě už nepodíváte. Jak říká plukovník Kurtz: "Horror...horror has a face...." V podstatě by to zachránilo jen to, kdyby v dalším díle Kukuru zastřelili, a na scěnu by přišel ten opravdový Inspektor Max, za kterýho se jen vydával. Hrát by ho mohl třeba Vítezslav Jandák. ()
Oddychové krimi, které místy celkem zábavně účelně působilo jako parodie na oddechovou kriminálku. Pár věcí šlo do mínusu: 1) krimi případ jednoduchoučký a hloupý ( vyšetřování nelogické) 2) Kukura je kanón, ale jako sedmdesátiletej borec, kterému se doma povalujou dvě nahatý roštěnky byl dost neuvěřitelněj a působilo to spíš oplzle. A pár věcí zase potěšilo: 1) obsazení ( Kukura a záporák Mitaš ) 2) pár opravdu dobrých vtipných scén 3) celkem zábavný a poutavý způsob vyprávění ( žádné nudné místo, možná jen hloupé ) Zaujalo mne to, ikdyž to do zlatého fondu nepůjde, tak mne to pobavilo. ()
Uf. Už dlho sa mi nestalo, že ma pri pozeraní tak intenzívne oblieval pocit trápnosti za tvorcov a zúčastnených hercov. Pretože už dlho som nevidel niečo tak hrozné v skoro všetkých aspektoch. Otrasne napísaná postava akože žoviálneho a nekonvenčného (v skutočnosti trápneho a idiotského) komisára je znásobená Kukurovym nechutným prehrávaním. Polovica času prvej časti bola venovaná predstaveniu "netradičnej" povahy starého zvodcu detektíva v akože humorných scénach, kde je divák nútený sledovať jeho nelogické výbuchy hnevu, divné vybafnutia (fakt neviem ako to nazvať) a nepodarené vtipkovanie. Do tohto panoptika sa pridávajú podivné rozmazané momentky opakovania stôp a dôležitých momentov, ktoré pôsobia ako z odfláknutého študentského filmu. Ku krimi-zápletke a interpretácii policajnej praxe sa už radšej ani nevyjadrujem. Dopozerať prvý diel do konca chcelo veľa sebazaprenia, k ďalším častiam po zhliadnutí "navnadzovacích" ukážok ani párom volov. ()
Reklama