Režie:
Krzysztof KieślowskiKamera:
Witold AdamekHudba:
Zbigniew PreisnerHrají:
Grażyna Szapołowska, Olaf Lubaszenko, Stefania Iwińska, Piotr Machalica, Artur Barciś, Jan Piechociński, Hanna Chojnacka, Stanisław Gawlik (více)Obsahy(1)
Rozšírená verzia šiesteho dielu televízneho projektu Dekalóg režiséra Krzysztofa Kieslowskeho je meditáciou o dvoch podobách lásky: zmyselnej a telesnej túžby a platonického metafyzického citu. Devätnásťročný Tomek sleduje ďalekohľadom atraktívnu tridsiatničku Magdu, ktorá býva na sídlisku v dome oproti. Napriek tomu, že na nedostatok záujmu mužov sa nemôže sťažovať, chýbajú jej hlbšie citové väzby. Platonicky zamilovaný Tomek ju špehuje pri dennej rutine aj pri častých návštevách náhodných mužských známostí. Až kontakt s Tomekom otvorí Magde oči a naučí ju prostej ľudskej nehe. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (171)
První setkání s Kieslowskim a hned láska na celý život. Film, který se k dokonalosti neblíží, on ji svou formální výstavbou a emocionálním dopadem dalece přesahuje. Těžko říci, co mě fascinuje více - jestli hluboké myšlenky a přirozené postavy nebo samotný systém díla, který se díky vynalézavému vývoji motivu voyeurství řadí k těm vůbec nejlepším, jaké si může jen trochu analytický divák přát. Herci, hudba i kamera vynikající, zhruba od poloviny čistá cinefilní extáze. Grazyna Szapolowska je sousedka, kterou by sledoval snad každý :) ()
Zaujal mě obraz děv(k)y plačící nad rozlitým mlékem... ()
Kieslowski je naprostý génius. Dokáže si hrát s detaily, které vytěží zcela beze zbytku, dokáže udržet napětí při zdánlivě volném tempu, v banalitách nachází významy, kterých by se jiný nenadál a nedobral. Na Krátký film o lásce a se můžu dívat pořád dokola a nejen, že nenudí, ale pořád mi nabízí něco nového, nad čím se pozastavuji, jak jsem to mohl přehlédnout. ()
Povrchným pohľadom sa môže tento kratší snímok javiť ako jednoduchý príbeh o láske, avšak geniálna réžia tomuto dielku dáva úplne iný rozmer. Sme svedkami grandiózneho divadla v depresívnejšom sídliskovom a panelákovom prostredí, kde na prvom mieste tróni šokujúca otvorenosť čo sa týka prejavov citov ako aj naprostá originalita poňatia tejto témy. Horkosť a smútok nad nemožnosťou naplnenia lásky je tak hmatateľná až to bolí. Záverečná scéna plaču nad rozliatym mliekom ma totálne dostala. Smútok, smútok a smútok.... Viac niet čo dodať, treba pozrieť. ()
Krátky film o láske ponúka viac otázok ako odpovedí. Je ťažšie vysporiadať sa s druhými, alebo sám so sebou? Je správne ublížiť? Sebe, alebo druhému? Otázky a tisícky rôznych odpovedí, krátky film, o ktorom by sa dalo rozprávať hodiny, dni, vždy môcť zaujať postoj - zároveň správny aj nesprávny. A tak je to s láskou. Kieslowski navždy ()
citlivý, krásný, dojemný, smutný , bolestný, zároveň neskutečně lidský příběh........ to se musí vidět! ()
Krátky film o láske by sa mohol odohrať aj na našich kedysi ošarpaných, dnes zateplovaných sídliskách. Kieslowskeho unikátny art film, pretože rozpráva o láske mladého chlapca ku skúsenej žene, čo bude každému teenagerovi viac ako povedomé a tým pádom je film prístupný aj mladšiemu obecenstvu, ktoré síce možno nepochopí úplne všetko, ale prežije ho intenzívnejšie ako skúsený divák. Štrukturálne a naratívne rozbory sú síce k veci, ale keďže je tento film hlavne o hĺbke a prapodstate citov (lásky) , až tak na mi na nich nezáleží, ako filmovým teoretikom. To usudzujem po druhom zhliadnutí po nejakom čase. ()
Krátký film o lásce je skutečně tak krátký, že téměř skončí dříve než začne. Především je však polský, a proto jsem se jistým předsudkům nevyvaroval. Herecky skutečně nebylo o co stát. Příběh je ubohý a emocí by se ve mně člověk nedovolal. Při sledování jsem si nemohl nevzpomenout na Alfredovo Okno do dvora, které mělo vše, co tomuhle snímku chybí. Nedostatky bych rozhodně nepřipisoval pouze polské zemi původu.Jak kdyby nestačilo, že je tento film krátký a polský. Navíc je i naprosto obyčejný. Obyčejný je takovým způsobem, že si troufám tvrdit, že by ho spáchala i parta Rumunů s vypůjčenou kamerou polské značky. Museli by ovšem film spáchat na polském sídlišti, protože tam lidé údajně mají velká okna a žádné žaluzie. Znovu bych film ani přes krátkou stopáž vidět nechtěl. Nemá totiž co nabídnout. Lepší 1*. ()
Veľké sídlisko v kontraste s pár jedincami zvýrazňuje silu hlavnej zápletky ako krvavú škvrnu na bielej plachte. Na oboch stranách šošovky ďalekohľadu, ktorý približuje svety dvoch hlavných hrdinov, zároveň postupne mení lom lúča ich života a približuje ich mieru naivity bližšie k priemeru, sa odohráva iný životný príbeh. Kým niekto je za dvermi svojho paneláku osamelý sám, iní sú osamelí medzi ľuďmi. Dezilúzia je však vrahom všetkých radostí a keď sa stáva obeťou aj nádej, ide do tuhého. Nádherný film o zaláskanosti, osamelosti, mladosti statenej aj skutočnej. ()
Pred pár dňami som mohol obdivovať Krátky film o zabíjaní a tak som oprávnene očakával, že mi rovnako "krátky" film o láske poskytne porovnateľný zážitok. Stalo sa však presne to, o čom som už mnohokrát písal. U romantických filmov som enormne citlivý na hranicu, za ktorou sa už nachádza niečo pre mňa neprijateľlné, neuveriteľné. A túto hranicu Kieslowski prekročil minimálne pri koncipovaní postavy Tomeka. Inak herecké výkony boli bezchybné, obdivuhodná bola aj kamera, ale postava hlavného predstaviteľa a ospalé tempo filmu ho stiahli v mojich očiach na tri hviezdičky. ()
Mělo by se jmenovat spíše "Krátký film o šmírování" či rovnou "Krátký film o úchylákovi". Budu asi bílou vránou, ale mně se tento umělecky zabalený film moc nelíbil svým dějem. Copak tzv. láska si smí všechno dovolit? (otvírání dopisů, podvody, sebevraždu), je to láska - nebo něco jiného? Určitě bych tento nechtěl vidět podruhé, ale je možné, že jsem ho špatně pochopil. Kieslowskému s těmi jeho sebevraždami či pokusy o sebevraždy prostě nemohu přijít na chuť... ()
V rámci celovečerního formátu jde skutečně, jak praví název, o poměrně krátký film. Přesto mi spočátku připadal nesmírně zdlouhavý. Já vím, k té monotónní socialistické šedi do jisté míry monotónní forma sedí, ale až do scény telefonátu mezi Tomkem a Magdou s postelí posunutou k oknu mě na tom skoro nic neoslovilo. Komorní příběh neopětované lásky se nakonec začne vyvíjet zajímavým směrem a vývoj vztahu těch dvou i proměna, kterou prochází postava Magdy, mě pak naštěstí dokázaly spolehlivě připoutat k sledování. Příběh má při správném rozpoložení určitě obrovský potenciál vyvolat silné emoce a možná i přivést k zamýšlení, což se nakonec u mě povedlo. Ale současně si myslím, že měl ve svém jádru daleko větší potenciál k emocionálně silnému výsledku, jenž se u mě konal jenom částečně. První půlhodina, která rozvláčným a vyloženě statickým způsobem představovala komorní prostředí a v něm dvě postavy, příp. vedle toho zachytávala i něco jako každodenní život v „panelákovém“ socialismu, měla na mě naopak poměrně uspávající účinek. Možná časem změním názor nebo budu mít odlišné dojmy, až se někdy v budoucnosti podívám na seriálový Dekalog, kde Kieślowski tento příběhl zpracoval jako jednu z epizod v mnohem kratší stopáži. Ale jako samostatný film hodnotím Krátký film o lásce zatím spíše jako lehký nadprůměr. Čekal jsem od pana režiséra určitě víc... 65% ()
Už vím, proč nemám rád Douglasovy komentáře, já mám u filmů i pocity. Krátký film o lásce rozhodně není pro "Magdiny známosti", s testosteronem totiž vytváří toxickou směs. Není ale ani pro skutečné "Tomky", anžto voyerismus vážně není vyznáním lásky. Možná by mohl být pro skutečné "Magdy", nebyly-li by jen mýtickými stvořeními. Ale ti, kteří někdy prožili "bolest lásky", což tak úplně není oxymóron ani klišé, těm by se tahle filmová láska mohla líbit stejně jako Magdě pohled do Tomkova dalekohledu... ()
O láske ... úprimnej a nepochopenej, ale aj tej skutočnej, ktorú márne hľadáte. Pôsobivé. ()
Rovnako ako ma nedávno dostali Kaurismäkiho Lights in the Dusk takisto ma okúzlil Krátky film o láske Nádherný "lúzrovský" film, kde sa veľa povie mlčaním a kde sa za jednoduchosťou skrýva ohromne veľa. Krásny film... ()
Jestli slovo komorní ve spojení s filmem znamená to, co myslím, pak jednoslovnou charakteristiku pro Krótki film o miłości bychom měli. Do jedné scény by se hodila přidat erotika, to když Magda přesune postel od okna a telefonuje. Ovšem není tam vůbec. Hudba, osvětlení, pozice kamery a střihy vytváří velmi intimní prostředí, k němuž se krásně hodí zajímavý námět. S herci to bylo tak, zatímco Olafa jsem přijal bez výhrad, v Grazyně jsem celou dobu viděl Lenku Filipovou, a zpočátku se mi vůbec nelíbila. Ovšem několik variací vlasů a prohlídka spodního prádla byly nakonec přesvědčující. Pokud by mužský divák neshledal sledovanou ženu atraktivní, film by moc nefungoval. ()
Introvertný poštár Tomek má jednu takú záľubu, akúsi úchylku, ktorú pravidelne, večer, čo večer, vždy na čas dodržiava, to by musel byť extrémne nadrogovaný, ak by náhodou na túto bežnú rutinu pozabudol. On totiž sleduje špeciálnym ďalekohľadom mimoriadne atraktívnu ženu, v stredných rokoch. Volá sa Magda, a je to veľká kočka, ktorá to aj dobre vie. Obidvaja bývajú oproti sebe na sídlisku. Tomek je plachý, hanblivý, utiahnutý. Magda je sexy kráska, ktorá si vodí domov mužov, s ktorými si užíva, a na to sa mladý sopliak nedokáže už pozerať. Posiela jej falošné potvrdenky na peniaze, a tak ju tým priláka na svoje pracovisko, kde sa chce aspoň na moment ňou pokochať. Do úvahy prichádza aj horúca linka, ktorú občas praktikujú. A keď už je tak veľmi z nej zúfalý, tak volá k nej domov plynárov... Domyslite si prečo ? Dostane aj pekne po papuli, od jej fešáka. Neskôr sa Tomek ku všetkému prizná. Povie jej, že sa strašne zamiloval. Pôjdu si spolu sadnúť. Pozve si ho k sebe domov. Je nervózny. Na celej čiare zlyháva. Odíde s krikom domov, a podreže si žily ! Zoberú ho do špitálu. Magda má výčitky. Je nešťastná z toho, čo sa udialo. Očakáva jeho návrat. Trvá to. Je trpezlivá. Zbadá ho, pre zmenu svojim maličkým ďalekohľadom. Beží do bytovky, kde Tomek býva. Otvorí staršia paní, u ktorej žije. Leží v posteli, a dá sa povedať, že je akosi mimo. Magda ide k nemu. Má predstavu, že sa jej vylialo mlieko, a Tomek k nej potom následne prišiel. Koniec je otvorený, lebo neviem, čo sa s nimi ďalej stalo. Čo FILM, to DIAMANT, na mysli mám renomovaného Poliaka Krzysztofa Kieślowskiho, ktorý je tak neuveriteľné sústredený režisér, až to zachádza do extrému. Geniálna atmosféra ma zakaždým u neho sprevádza. KAMERA je sprievodcom do vnútra postáv, ktoré prežívajú samé starosti a problémy. Mrazí ma pri tom ! Toto je taká brutálnejšia verzia lásky, ktorá strašne bolí ! Presvedčte sa ihneď sami, že si nevymýšľam ! ()
Ač je samo pohrávání si s „pohledy“ jednotlivých postav i samotných diváků velmi důmyslné (až geniální), jádro toho, o čem celý film pojednává je vlastně ukryto v několika málo větách uprostřed. Hlavní ženská postava (umělkyně) se ptá hlavní mužské (chlapec): „Proč mě vlastně sleduješ?“ „Protože vás miluju. Opravdu vás miluju.“ „A co... co chceš?“ „Nevím.“ „Chceš mě políbit?“ „Ne.“ „Chceš jít se mnou... Chceš se se mnou milovat?“ „Ne.“ „Třeba bys se mnou chtěl někam jet...“ „Ne.“ „Co teda chceš?“ „Nic.“ Zatímco si umělkyně plete lásku s výměnou něčeho za něco (převážně v oblasti sexuální), hlavní hrdina jí nabízí sebe sama bez jakýhkoliv podmínek. Tím se situace vykreslená zpočátku obrací na konci naruby. Chlapec sledující ženu vypadá osaměle, protože nemá žádnou partnerku. Ve skutečnosti je však mnohem osamělejším člověkem umělkyně, protože celý život netuší, co to vlastně opravdová láska je. ()
"V jednoduchosti je sila"...Toto porekadlo do bodky platí o tomto filme! Jednoduché a pritom silné a skvelé!!! Film o tom, že láska je v podstate samovražda?...Ale niekedy našťastie krásna...4,5/5 ()
Krzysztofe, dostal si mě! ()
Reklama