Režie:
Alfred HitchcockKamera:
Jack CardiffHudba:
Richard AddinsellHrají:
Ingrid Bergman, Joseph Cotten, Michael Wilding, Margaret Leighton, Cecil Parker, Harcourt Williams, Francis De Wolff, Alfred Hitchcock, Lloyd Pearson (více)Obsahy(1)
Ingrid Bergman je krásnou manželkou bohatého austrálskeho Josepha Cottena, ale svoj nešťastný súkromný život utápa v alkohole. Keď sa dvojica na jednom večierku stretne s čerstvým írskym prisťahovalcom (Michael Wilding), s ktorým sa Ingrid pozná z mladosti, karty osudu sa nečakane zamiešajú. (POMO)
Recenze (58)
Upovídané melodrama, které by přitom mohlo být výborným surrealistickým psychologickým nátěrem v duchu dona Luise. ()
Jeden z nejslabších Hitchových filmů bez špetky náznaku Mistrova talentu. Herecky je snímek průměrný a nevýrazný, scénáristicky plochý. ()
Na Hitchcocka netypicky melodramatický a hodně, hodně ukecaný film, ale působivost mu rozhodně nechybí. Skvělá je celá hlavní trojka hrdinů, hlavně však božská Ingrid Bergman. Že je to celé výborně natočeno asi dodávat nemusím... ()
Dvacátý devátý Hitchův film, který sem dneska viděl a teprve šestá tříhvězda, takže Under Capricorn spíše lehké zklamání. Poslední půlhodinka neboli část, byla lepší než předchozí a chvilku sem váhal, že budu s hodnocením shovívavější. Bergman a Cotten dobře zahrané postavy, za to Wilding mě rušil a vadil, i když právě jeho postava třeba tak působit měla. Zvraty sem některé odhadl a některé úplně ne, proto mě ten konec více bavil. Kamerově a střihově nic u Hitchcocka nadprůměrného 6/10* ()
Austrália, štát, ktorý ponúkol vydedencom a trestancom šancu na nový život. S jednou nepísanou podmienkou: nikdy neporušia hranice medzi spoločenskými triedami pri hľadaní si partnera. Nuž a toto je práve príbeh jedného manželstva, ktorý si dovolil porušiť ostro stanovené medze. A to dávno pred odchodom na nový kontinent, už doma, v ultrakatolíckom Írsku si slečna urodzeného grófskeho rodu zoberie za muža konského paholka. Zamotá sa to riadne, divák do príbehu manželstva vstúpi cez osobu bratranca novovymenovaného austrálskeho britského guvernéra. Manželka je následkom prežitých hrôz v pokročilom štádiu alkoholizmu a zblbnutia, muž je pod vplyvom manipulatívnej hlavnej slúžky. Všetko sa však ešte viac zamotá. Vydarená kostýmová dráma veľkej lásky, ochotnej obetovať za druhého život. Skvelé dialógy, farby i herecké výkony. Dej je svižný, uteká ako ani zdivený kôň. ()
Moc se tu kecá málo se děje, ale je možný, že při sledování jsem měl nějakou tu slabší chvilku a tak jsem tomu nakonec se zavřenýma očima ten slabý průměr dal, ale od Hitchcocka bych v této době po filmech jako byl například Sabotér, Záchranný člun nebo Provaz rozhodně čekal víc.50% ()
Hitchcockovi sa po Povraze evidentne stale chcelo hrat. Pravdepodobne tak vytiahol zo sufliku prvy scenar, ktory mu prisiel pod ruku a zase si vyskusal dlhatanske zabery (nepocital som to ale myslim, ze ich v tomto dvojhodinovom filme nie je viac ako 60). Bohuzial ten scenar je hrozne nazaujimavy a tato forma mu este viac podkopava nohy. Skoda super hercov. Po Topazovi najslabsi Hitch, ktoreho som videl 6/10 P.S. takže som sa sekol o 118 záberov :) evidentne tam bolo veľa prechodových celkov aj normalnych scen a začal som si formu všímať až od polovice :) priemerná dĺžka záberu 40,3 sekundy. Čo je mrte veľa. ()
Atypický melodramatický historický Hitchcock s mizernou farebnou kamerou (Technicolor tu vôbec nemá priestor vyniknúť), slabými kulisami a nezaujímavým scenárom, ktorý nedokážu oživiť ani Joseph Cotten a Ingrid Bergman. ()
Hitchcockovsky chytře vedené vyprávění, které přes svoji délku neztrácí napětí a do posledního dechu nechává otevřených několik možností vyústění. Samozřejmě, že léta jsou znát, zvláště v hereckých projevech, ale přesto velmi příjemný zážitek. ()
Nó, docela působivý filmík :-) Když jsem takhle jednou v televizním programu zahlíd, že dávaj Hitchcocka, kterýho jsem ještě neviděl, nebylo co řešit, a vyplatilo se. Nejen, že jsem zabil ospalé nedělní dopoledne, ale navíc jsem si potvrdil, že jsem ještě neviděl film s Ingrid Bergman, který by se mi nelíbil. Její filmografie ze 40. let je jedna velká spanilá filmová jízda: CASABLANCA, PLYNOVÉ LAMPY, ROZDVOJENÁ DUŚE, POVĚSTNÝ MUŽ a POD OBRATNÍKEM KOZOROHA. Co film, to výjimečný filmový zážitek - ona byla prostě báječná a řadím ji k mým nejmilejším herečkám vůbec. U tohoto kostýmního filmu, jehož děj je zasazený do 30. let 19. století v australském Sydney, je právě ona tím hlavním důvodem, kvůli němuž film stojí i po tolika letech stále za vidění. Jistě, na dnešní dobu je to film trochu pomalejšího tempa, a i v kontextu Hitchcockovy filmografie najdeme určitě lepší snímky, ale osobně se mi tenhle film líbil. Postava, kterou zde vynikajícím způsobem ztvárnila Ingrid Bergman, trochu připomene její starší roli ve výše zmíněném Cukorově snímku PLYNOVÉ LAMPY. V obou filmech hraje přecitlivělou ženušku, na kterou někdo ušije boudu, ale na konci vše dobře dopadne, a divák - staromilec (jako třeba já) je spokojen. Tenhle film stál za to. ()
Bohvie prečo sa Hitch rozhodol natočiť klasickú kostýmovú drámu podľa konvenčného scenára, snáď si chcel vyskúšať niečo nové, možno ho do filmu dotlačila Ingrid. Alebo sa iba k tomu len tak priplietol. Vďaka hercom ale film funguje, je relatívne uveriteľný a nezačne napriek dĺžke nudiť. Samozrejme režisérove autorstvo je na prvý pohľad potlačované, ide tu o postavy a ich vzťahy. Či si k nim nájde vzťah aj dnešný divák, dosť pochybujem, je to skôr film pre tých, ktorý chcú podrobne poznať majstrovu tvorbu a napríklad tým riskovať poznanie, že inokedy božská Ingrid tu až zas tak božsky nevyzerá (častokrát je pod parou). Čo sa týka veľkého sídla, osudovej ženy a tajomstva z minulosti, tak v tomto ohľade sa Hitchovi viac zadarilo v Rebecce. Ale inak určite "sehenswert..." ()
Uff, červená knihovna pro mne asi nikdy nebude a při sledování tohohle sladkobolného melodramatu se mi stále vybavovalo mých 5 min s Esmeraldou. Uvědomuju si, že srovnání s tupými telenovelami jihoamerických produkcí není zřejmě zrovna na místě, tohle je patrně jiné patro a já k němu nemám klíč, jenže veškerá úcta, kterou chovám ke svému oblíbenci Hitchcockovi a všechen už kdysi nabytý obdiv k herectví Ingrid Bergmanové se utopily v moři prosté nudy. ()
„Dvaja starí a jedna žienka domáca” , tak to kľudne môže byť i typický, milostný Δ , ale čo sa následne stane, keď do hry vstúpi ešte aj štvrtá osoba (inkognito), čiže to už by vtedy normálne mali začať i taniere lietať všade po miestnosti, ako v dajakej horlivej španielskej telenovele-Keď budeš moja..., ó áno, a bude to pekne zamotané... ? Našťastie naši hrdinovia nie sú až tak temperamentní, aby po sebe trebárs, ako naschvál hádzali ešte aj sklenennými nádobami, ale zase nemožno úplne povedať, že by boli strašne nudní, keď by sa tu absolútne nič zaujímavé nediaľo, pretože vzťahy medzi týmito filmovými charaktermi sú pomerne často vypäté, keď už naozaj nechýba veľmi veľa, aby sa tu niečo tragické stalo, a preto som si väčšinou pripadal, ako v hollywoodskej „mydlovej opere” , pod taktovkou britského režisérskeho klasika-Alfreda Hitchcocka, ktorého ‘zverenkyňa’ INGRID ‹Ilsa› BERGMAN predvádza naprosto strhujúci herecký výkon-Lady Henrietty Flusky, závislej od alkoholu, i s temnou minulosťou na konte, ktorej sa musí postaviť zoči-voči. Síce jej zručne sekundujú dvaja páni so zvučnými menami, Joseph Cotten a Michael Wilding, ale keď dostáva priestor práve „bergmanka” , tak nemajú ani v najmenšom šancu stať sa jej rovnocennými partnermi, skrátka, je to taká veľká osobnosť, že Bogart by ledva obstál ! Jednoducho povedané, kradne si film pre seba, v dobrom slova zmysle, aj keď istý čas potrvá, pokiaľ sa prvýkrát objaví na plátne, treba mať dostatočnú trpezlivosť, a potom to už ide samé od seba, keď budete doslova hltať každú scénu, v ktorej sa objaví, že ani DP Jacka Cardiffa z nej ani na okamih nespustí oči, je tu pomerne viacero dlhších, neprerušovaných záberov s dokonalou hĺbkou obrazu, a tak ešte vychválim nášho HITCHA, ktorý si dal extra záležať i na pôsobivej réžii, prečo dať práve jeho Pod obratníkom kozorožca šancu, lebo tých lákadiel naozaj moc veľa nie je ! ()
Na Hitchcocka zbytečně sentimentální. /1. 9. 13./ ()
Pouze „kamerové cvičení“, leč uvedené do distribuce... Návrat na Britské ostrovy se Hitchcockovi vůbec nepovedl. Působí to jako zbytný projekt, který po zkušenosti s filmem Provaz zkouší, co ještě unese snímek postavený na dlouhých záběrech. V tomto ohledu je určitě o čem mluvit a film celkem vytrvale chválit, protože znamená krok kupředu – Hitchcock úžasně vytěžil dostupné technické možnosti a promyslel orientaci v prostoru velkého sídla, takže bez střihu provádí jízdy, nad nimiž by zaplesal i Jancsó. Unikátní je i práce se zvukem, respektive jeho mizením při vzájemném vzdalování postav. Tohle všechno je hezké, ale když odhodím blok s čárkováním počtu záběrů a vykreslováním prostorových plánů, tak mi zážitek klesne někam k bodu nula. Melodramatické vyprávění zasazené do poněkud nepřesvědčivě vyhlížející Austrálie první poloviny devatenáctého století se spoléhá převážně na dialogy, které mají rozvíjet komplikované vztahy mezi postavami. Není ovšem snadné udržet v paměti všechny informace, které připomínají více náhodný výňatek z románu než cílený výběr toho nejpodstatnějšího. Pro herce je tento film za trest – nejistá Ingrid Bergman je místy naprosto k nepoznání, kožený Joseph Cotten zase připomíná jakéhosi „australského Johna Waynea“, což zní otřesně a je otřesné. Napětí je pozvolné a negradované, nedokázal jsem si vybudovat trvalý zájem o nastalé situace. Pod obratníkem Kozoroha podle mě spojuje dvě oblasti, které Hitchcock příliš neovládal – historický film (viz zmatená Jamaica Inn) a nacionalismus (viz nesnesitelný Juno a páv). Spolu s tím ale zároveň uznávám, že kdyby se u každého režiséra projevoval tvůrčí výpadek tímto způsobem, tak by byl svět daleko příjemnějším místem. Alespoň pro cinefily... ()
"Pane Adare, kdybyste sloužil v armádě, věděl byste, že při protichůdných rozkazech, platí ten nejnovější.." ;) ()
Kostýmní drama ze sídla první britské kolonie Austrálie, Sydney 1831... Ten herecký čtyřlístek - Ingrid Bergmanová jako nešťastná manželka pod vlivem alkoholu, Joseph Cotten v roli prostého koňáka, Michael Wilding coby džentlmen s dobrými způsoby, Margaret Leightonová v roli hospodyně - se mi líbil, všichni čtyři ve svých rolích uvěřitelní.. V příběhu manželského páru, který klopýtá a souží se, není nic tak, jak se na první pohled zdá... Mýma očima celkem slušný průměr, takže dnes večer za tři.. ()
Tentokrát trochu utahanější děj, odehrávající se v daleké Austrálii. Bývalý vězeň Sam má problémy se svou ženou Henriettou, která příliš holduje alkoholu. Do děje vstoupí Charles, synovec místního guvernéra, který se také snaží Henriettě pomáhat. V domě má však Hernrietta jen samé nepřátele mezi služebnictvem a hospodyní. Ta proti ní dokonce používá i domorodá kouzla podobná voodoo. ()
Netypický kostýmový film (Cotten prekvapivo v netradičnej úlohe), ktorého doménou, ak sa to tak dá nazvať, nie je nosnejší dej, ale vzťahy medzi postavami a časté dialógy. Predsa len oveľa lepšie by to bolo, keby príde na väčšie emócie, keby sa diali nejaké závažnejšie obsahové zvraty - na to sú práve tieto kostýmové filmy špecializované (viď Wylerove filmy). Ale inak som v celku spokojný, v pasážach kde v pozadí hrá klavír, či iné hudobné motívy výborne zabezpečujú smutnú romantickú iskru. A že hrať znamená skutočné remeslo a nie pózerstvo sa tu určite presvedčíte. ()
Jediný barevný film v sérii...Hitchcock/Bergmanová. Plný (jak tu mnozí píší) dlooouhých záběrů, hahaha! Nic tak prdlého jsem již dlouho o nějakém filmu zde, nečetl.;-) Já tedy s tím problém nemám. Už jen díky faktu, že tento film byl natočen v Technicoloru, což má za následek, 9 až 10min. záběry. Asi tak, milánci. Já vím. Vy by jste to chtěli nejraději po 30s. záběrech...šup, šup a je po filmu. Njn. To máte smůlu. Checht. Výpravné tak akorát. Krásná práce výtvarníků, při malovaném pozadí. Délka, akorát. Obsazení je též tak nějak (ne akorát, šmarjá) na klasicky vysoce profesionální úrovni. Tak Hitchcock, ne? Nu...a příběh? Nemohu nic vytknouti. Klasické melodrama, šmrncnuté ´´šílenou´´ vrchní služkou. Jen mi opravdu vadí, že ji v té scéně, fakt jednu nevyťal. A už se chystal. A nějaké to stopové množství humoru především v podání postavy Charlese Adarea, 2.bratrance právě dorazivšího nového guvernéra do Nowého jižního Walesu. Film se sice zaplatil z poloviny a Hitch sám ho považoval za svůj nejhorší film a katastrofu, ale na to mu zvysoka....víte co.;-) Krásný komentář (pardon, recenze) Vančura. Díky;-) ()
Reklama