Režie:
Greta GerwigScénář:
Greta GerwigKamera:
Sam LevyHudba:
Jon BrionHrají:
Saoirse Ronan, Laurie Metcalf, Tracy Letts, Beanie Feldstein, Lucas Hedges, Timothée Chalamet, Odeya Rush, Jake McDorman, Laura Marano, Lois Smith (více)VOD (6)
Obsahy(2)
Kdybyste si chtěli Christine (Saoirse Ronan) jednoduše zaškatulkovat, zařadili byste ji mezi rebelky. Není nijak zvlášť hezká a obličej plný akné maskuje růžovými vlasy. Není nijak zvlášť chytrá a tenhle deficit vyrovnává tvrzením, že má umělecké sklony. Asi nejzajímavější je na ní to, že coby symbol vzdoru odmítá své křestní jméno, sama si říká Lady Bird a chce, aby ji tak oslovovali i všichni ostatní. Když se s ní setkáme poprvé, absolvujeme její brutální hádku s matkou, po které naštvaně vystoupí z auta. Jedoucího. A přitom je tahle věčně nabručená holka se zlomenou rukou (následek výše uvedeného incidentu) ve skutečnosti citlivá duše, která by se jen chtěla správně zamilovat a najít smysl života, a je jen nervózní z toho, že se jí ani jedno zatím příliš nedaří. (Cinemart)
(více)Recenze (335)
Oceňujem herecké výkony, ktoré ťahali celý film. Príbeh americkej stredoškoláčky; neurazí, nenadchne. 3* ()
Přiznám se, že naprosto nechápu nominaci "Lady Bird" na Oscarech.. Podle mne jde o naprosto obyčejný film o problematice dospívání uprostřed materiální a úzkoprsé americké společnosti.. Příběh spíše nudí, hlavní hrdinka Christine je na hranici snesitelnosti.. Takový nevýrazný, neslaný, nemastný počin.. ()
Na rozdíl od mnoha nezávislých filmů s pozérskými manýry mi tento počin přišel sympaticky nenápadný. Film nemá moc co vyprávět, ale atmosféra a intimní vcítění do ústřední postavy na mě zafungovaly. Stačilo málo (SKORO SPOILER například kdyby Lady Bird otěhotněla KONEC SPOILERU) a mohlo to být otravné. Zkrátka tam necítím ten hlad po Oscarovi nebo jiné ceně. V této podobě je to příjemný depresivně pozitivní film. 70% ()
Osobně nechápu ten obrovský poprask kolem kvalit tohoto filmu. Film se mi líbil a myslím si, že je dobrý, ale rozhodně nepatří mezi nejlepší filmy minulého roku. Lady Bird je fajn indie záležitost, jenž není prvoplánově vlezla. Je to do jisté míry dost osobitý film. Gret Gerwig odvedla hodně dobrou práci, hlavně co se týče scénáře, a dialogy má opravdu moc pěkně napsané. Po příběhové stránce to tolik nepřekvapí, ale to je ten nejmenší problém. Mě osobně dost sedla pointa filmu, která ho tahá nahoru. Z filmu mě zaujali herecké výkony, které jsou dost kvalitní. Saoirse Ronan je moc dobrá herečka, o tom mě přesvědčila už několikrát a i zde podává velmi dobrý výkon, za nějž si spoustu cen zaslouží. Příjemně mě překvapil výkon Laurie Metcalf, protože hrála moc dobře a krásně prodávala emoce, a scéna na letišti je nádherná. Líbil se mi i výkon Tracyho Lettse, který krásně doplňuje obě herečky. Film má několik nádherně natočených scén, které jsou silné a dojemné, ale občas jsem si říkal, že je to trochu málo. Lady Bird je hezký malý film, ale čekal je mnohem více. ()
Průměrný film o něčem, co je celkové téma neustále. Přijde mi, že takovýhle film vyjde každý rok, aby byl zastoupen na Oscarech. Takové jiné Chlapectví. Bez toho časového procesu. Prostě další film co ukazuje dospívání v Americe. Jde o rutinu, která není nijak speciální, ale nemusí hned omrzet. Má potenciál na Oscary. ()
Margaret a Lady Bird.¬ Slušné, mírně odlehčené drama, patřící k tomu lepšímu z filmové produkce U.S.A. Celkový dojem nekazí nic, ani dobrá práce kameramana S. Levyho, ani citlivý hudební doprovod J. Briona, ani herecké výkony, jimž vévodí dvě hlavní ženské úlohy dcery a matky v podání S. Ronanové a L. Metcalfové; a tak to má u dobrého snímku být. Ač jsem o nějakou tu generaci starší než hlavní hrdinka, přec musím říci, že mi její příběh chytil za srdce a to považuji za pádný důkaz toho, že snímek má potřebnou sílu, že není plochý a neživotný.¬ Moje opoznámkování sem ale nepíšu hlavně pro výše zmíněné mé poznatky, ale pro dva jiné důvody, a to, že bych rád upozornil na dvě případná opoznámkování jiných uživatelů, první je od uživ. EKLEKTIK (osoba s velkým egem nebo s velkou láskou ke starému Římu; pozor, zmíněná jím A. Morissettová ve snímku nehraje), druhé pak je od uživ. hroubek. Jejich slovní i bodové hodnocení beru za své.¬ Druhým mým důvodem je to, že zde chci upozornit na jiné U.S.A. drama, hlouběji a zároveň temněji postavené, které přináší příběh nejednoznačněji pojatý a tím i silnější ve své podstatě. Tímto dramatem — které divákům, pro které snímek Lady Bird nebyl lhostejnou podívanou, doporučuji — je snímek Margaret z r. 2011 ve scénáři a režii K. Lonergana. ()
Trip down the memory lane keď Justin Té ešte plakal rieku a v Sacramente bola taká sakramentská nuda, že jediný spôsob ako to divákovi prezentovať je prostredníctvom nie až tak komplikovaného, no o to sympatickejšieho charakteru mladej rebelky a jej nie až tak komplikovaných no o to sympatickejších a civilnejších životných trampôt. S citom vystavané dospievanie, ktoré drží pokope vďaka dynamickému rozprávaniu, kedy sa strihá na tie najpodstatnejšie momenty života a žiadny problém, hádka, bozk či zdvihnutý prostredník okoliu nie je naviac a dokonale to reprezentuje odpor, útek a následné cnenie za životom, ktorý tak moc mladý ľudia neznášajú a milujú zároveň. Jeden z najlepších coming of age story za posledné roky, to bezpochyby. ()
Další počin do škatulky "growing up" filmů, opět z oblasti outsiderů a sociálně slabých rodin. Není to přehnaně melodramatické, sentimentální či melancholické, takže je to příjemně uvěřitelné, což kazí klasické tropy jako "mám nejlepší kamarádku ve své sociální třídě, ale vetřu se do přízně kamarádce z o dost vyšší sociální třídy, abych přišla na to, že je to na prd a vrátila se zpět, kam patřím". Podobně šablonovitě se odbudou i první lásky, vzdor vůči rodičům (hodný a zlý-hodný rodič, ke kterému musí najít cestu) a tak dále. Jon Brion má krásné soundtracky, ale nemůžu říct, že by mi tady alespoň trochu utkvěl v paměti. Ve výsledku je to ale pěkný, milý film, který ač se trochu tváří že je svůj, tak stejně nevybočuje z řady. ()
Snímků tvořených ve Spojených státech amerických s tématem mladistvých navštěvujících střední školy je mnoho a ve většíně případů se jedná o stejné a tytéž teen cheesy komedie tvořeny pro lidi stejného typu, jako ony snímky prezentují. Občas se však díky zásahu vyšší síly dostane do kin snímek stejné kategorie, avšak s ambicemi se odlišit o zmiňovaných fabrikačních produktů. Letos se to povedlo dosti se seriálem Euphoria od HBO, před dvěma roky se to povedlo vkusně s tímto kouskem z produkce A24. Z první nevraživosti, jež ve mě vyvolávala dojem filmu s vysokou potřebou zaujmout s jistými hipsterskými znaky, jež mě v trailerech odrazovaly a udržely mě dva roky čekat, se po zhlédnutí vyvinul pocit určité spokojenosti, uvolnění a radosti, že mé predikce byly chybné. Lady Bird není přelomový zářez překopávající žánr, to vůbec ne. Lady Bird si vzalo známá témata, tedy stereotyp určité sociální vrstvy v níž živoří typická americká rodina. Na tento bohužel kvantitou nejistý a vyčichlý patos se nahrnula důležitá smítka žánrové nezvyklosti, do nichž zařazuji hlavně kulisy a prostředí, do něhož je příběh zasazen a přizpůsoben. Tím se Lady Bird dostává ze škatulky a přináší hned zážitek jinačí, kupodivu milý a příjemný, vyvolávající u některých jedinců nostalgii, ale hlavně pobavený úšklebek na tvaří, jehož trvání doprovází téměř celou stopáž. Dobrá oddychovka s poctivým feel good fílem, herecky zvládnutná i nevyčnívající, rozhodoně hodná vaší pozornosti, stojící za zhlédnutí. 7,5/10. ()
Po půl hodině jsem myslel, že mrsknu ovladač po televizi. Nekoukatelné. Záplava nesympatických postav v náhodném slepenci scén plných trapnosti. Dokoukáno až na druhý pokus, ve druhé půlce se to přece jen trochu zvedlo. Lady Bird je takový prd do prázdna, který se sice snaží o Oscara, ale v jádru není vůbec ničím. Zaměnitelné indie, které dělá všechno pro to, aby člověk dělal všechno, jen ne sledoval dění na plátně. Nikdy víc ()
Filmů o dospívání a s podobnou tématikou jako Lady Bird bylo natočeno hromada, žádný z nich ale tak dobře nedokázal to co právě Lady Bird. Tenhle film by totiž dokázal přenést do kůže osmnáctileté Christine i padesátiletého motorkáře s vousy až na zem. Greta Gerwig na základě svých osobních i neosobních zkušeností z dospívání v Sacramentu, dokázala stvořit scénář skoro dokonalý v rámci tématu do jakého se pouští. Velká síla filmu je právě ve scénáři, který diváka přenese do kůže Christine a dovolí mu nahlížet na svět skrze její oči, jeho dokonalost ale tkví ve vykreslení všech postav okolo. Žádná z nich (až na učitele tělocviku režírujícího divadelní hru) totiž nepůsobí nijak nereálně, což je problém, do kterého podobné snímky častou sklouzávají. Lehko by se mohlo stát, že složitý vztah s matkou nebo vystupování soucitného otce sklouzne do až moc filmové roviny, která by diváka vytrhla z atmosféry. Greta Gerwig nejen, že se téhle chyby nedopouští, ona se jí přímo vyhnula obloukem, skrze poklidně plynoucí a zábavnou dějovou linku, která i přesto dokáže řešit všechna vážná témata dospívání. Není divu, že Lady Bird je zatím největším úspěchem studia A24, tenhle film je totiž naprosto stravitelný pro každého a velmi lehko by se mohl zařadit mezi žánrové klasiky. Greta Gerwig si svojí režisérskou premiéru odbyla s velkým přehledem a její předešlá scénáristická spolupráce s Noah Baumbachem se jí velmi dobře osvědčila. Ozdobou celého filmu je pak herecký výkon Saoirse Ronan, která je zase skvělá a ve svých 23 letech se začíná řadit mezi největší rostoucí talenty Hollywoodu. 84% ()
Autorský indie film, kterému bych snad i nějakou festivalovou nominaci přál, ale nominace na Oskary mi přijde spíš jako akademický kalkul, který má dostat mezi nominované i ženskou režisérku. 6/10 ()
Neomalené a neotesané jako hlavní postava. Což se promítá do skokově roztěkaného vyprávění a v jistém smyslu i do závěru bez jasného rozuzlení a přidaného sentimentu - to první bývá, to druhé nikoliv. Greta Gerwing pohlíží na nejtěžší chvíle dospívání svojí Lady Bird jako na období impulzivního rozhodování bez promýšlení důsledků jednání, přičemž svou hrdinku následně s každým rozhodnutím zvlášť konfrontuje (jistě, nic nového). Ta ale prokazuje neuvěřitelnou houževnatost a až zarputilou cílevědomost srovnatelnou s dnešní generací mladých lidí kolem dvacítky. V tomhle mi přišel scénář trochu křiklavý – jako by se totiž snažil balancovat na hraně aktuálnosti a okolností života v Americe krátce po 9/11, přičemž je dějově ukotvený pouze v roce 2002 a stylově především dnes. Zbytek je ale bez rozpaků. V postavě Christininy matky se odráží ublíženost tvrdě pracující střední třídy bez výraznějšího životního úspěchu a ocenění, která měří život na jistoty (jimiž jsou peníze) a s hořkostí poukazuje na to, že americký sen je v podstatě jenom pro vyvolené. Zároveň je Lady Bird snad prvním filmem, který (byť na pozadí) citlivě přistupuje k problematice katolických kněží a sester v práci s dětmi a nevykresluje je jako nesnesitelné lidské kreatůrky, ale spíš jako dobrosrdcaté tragikomické postavičky. Zajímavé srovnání se nabízí s filmem Igby, který je natočený přesně v roce 2002 a jehož hlavní hrdina je takovou bohatší klukovskou verzí Lady Bird. Hey, do you believe in god? No. Why not? It's ridiculous. People call each other by names the parents made up for them, but they won't believe in god. ()
Nadprůměrně povedený film o naprosté průměrnosti. Zahraný, napsaný, natočený, skoro jako by to nic nebylo. 80% ()
Ano prosím, takto ano. Reálný film o reálných lidech, kde nikdo není perfektní a kde nemáte problém ztotožnit se s postavou. Asi je to film pro podivíny, jelikož když vidím místní hodnocení, nechápu ... Film o holce nejenom pro holky. Většinou mě indie filmy moc neberou, ale Lady Bird se ihned stal filmem, který si budu pouštět často. (95%) ()
Nikdy jsem Saorsie Ronan nijak zvlášť nemusel a po Lady bird jsem měl chuť jí umlátit lopatou. Přetěžká nuda. ()
Naprosto nepochopitelný Oscarový účastník, nad jehož nominacemi mi nepřestává rozum stát. Lady Bird je totiž ucházející, ale ničim nevynikající a celkem tuctový příběh o dospívání v Americkém maloměstě, který je celkem sympatický, ale naprosto ničím nevybočuje z řady, což dle mého názoru Oscarové předpoklady rozhodně nenaplňuje. Jde zkrátka o vhodně načasovaný produkt dnešní doby, který se trefil do současné nálady. To mu upřít nelze, ale rozhodně ho to nedělá automaticky kvalitním filmem hodným filmových cen. ()
Hlavní hrdince se moc fandit nedá, je dost otravná. Je to poměrně rozumně stvárněná část dospívání, kdy jsou prostě pubertální mláďata na přezdržku. A holt tady je na tu část dost přitlačeno, jakoby to indie film nutně potřeboval. Podívejte se, já vyrůstám v bigotně věřícím prostředí, rodiče mi nerozumí, chci zapadnout, nikdo mne nemá rád...Celou dobu jsem chtěl zařvat "A co jako?" To u mne není originální pohled na stokrát omleté téma, fakt ne. Alespoň že herecky to je dobrý. ()
Filmů, zabývajících se problémy dospívání, je nespočet a většinou se jedná buď o jednoduché, přímočaré komedie, a nebo dramata, sklouzávající ovšem ještě do jiných žánrových vod, a to především z důvodů ryze komerčních, ovšem Lady Bird je v tomto ohledu dost jiný film, a to osobitý. Pohled na dospívání ústřední hrdinky zde má totiž ryze umělecký ráz, což jinými slovy znamená, že klasičtí popcornový filmožrouti budou na tuto podívanou kydat všemožné špinavé klišé, v podobě nudy, nezáživnosti, nevtipnosti, a blablabla, o tom Lady Bird ale skutečně není, což právě naopak docení publikum vnímavější a hlavně náročnější, jelikož tvůrci se zde zaměřili především na postavy a navíc to celé zasadili i do nepříliš atraktivního, na druhou stranu ale originálního prostředí církevní školy. Ústřední hrdinka tu pak vystupuje jako rebelka, naštěstí ale pořád v mezích, nepřekračující nějaké zbytečně vyhrocené hranice, o což víc je to celé ovšem přesvědčivější a uvěřitelnější, k čemuž pak nemalým způsobem ale napomáhají i vesměs civilní výkony většiny zúčastněných herců. Působivá je jinak i atmosféra celého tohoto snímku, a i emoce a dramaticky vyhrocené scény lze též považovat za funkční, i když bych si jich tu asi dokázal představit i o dost více. Vyloženě vytknout bych tu pak mohl snad jen úplný závěr, který přináší jen velmi matnou reakci na předchozí dění, prostě onen závěr měl být určitě silnější, a nebo alespoň obsahovat nějakou zásadnější katarzi hlavní postavy. Mě ale zkrátka Lady Bird docela oslovila, jistě tedy mohlo jít i o mnohem výraznější podívanou, ale pro mě bylo hlavně důležité, že přestože se jedná o vyloženě artový snímek, tak byl i přesto v pohodě snesitelný a chvílemi i příjemně podmanivý, což se v takovéto kombinaci povede jen opravdu málokdy. ()
Pribeh o dospivani..kazdy si v tom najde kus sebe... ()
Reklama