Režie:
Ron HowardScénář:
Akiva GoldsmanKamera:
Roger DeakinsHudba:
James HornerHrají:
Russell Crowe, Jennifer Connelly, Ed Harris, Christopher Plummer, Paul Bettany, Judd Hirsch, Adam Goldberg, Anthony Rapp, Josh Lucas, Vivien Cardone (více)VOD (4)
Obsahy(1)
V roce 1947 nastupuje John Forbes Nash na Princetonskou univerzitu s pověstí velmi nadaného matematika. Na rozdíl od svých kolegů si Nash žije svůj poněkud podivínský život, který se velmi vymyká životu jeho okolí. Jeho kolegové sbírají různé malé úspěchy, Nash však stále s ničím nepřichází. Ve chvíli, kdy se zdá, že bude muset univerzitu opustit, se mu však podaří fenomenální úspěch. Jeho revize řízené dynamiky se dá aplikovat do ekonomických teorií. Objev ho ihned proslaví a navždy mu zajistí uznání ve vědeckém světě. V roce 1953 je Nash přizván do Pentagonu, aby se zde zúčastnil jakéhosi zkoumání možných sovětských šifer. V té době Nash pracuje ve Wheelerově laboratoři a učí na univerzitě. Právě při seminářích, které vede, se seznámí s Alicií Lardéovou, s dívkou, která ho svou vlastní iniciativou získá a kterou si Nash následně vezme. Nash v té době vyvíjí činnost, která je dle jeho pocitů spoluprací s tajemným mužem ze CIA Parcherem. Nash si však neuvědomuje, že Parcher i jeho kamarád z Princetonu Charles, kterého potkává s jeho malou sestrou Marcee, jsou jen jeho představami. Tyto představy jsou produktem jeho těžké schizofrenie. Právě v době, kdy je Alicia těhotná, se Nashova schizofrenie projeví v plné síle. Následuje nedobrovolná hospitalizace na psychiatrické klinice a těžká léčba, kterou vede dr. Rosen. Alicia se od dr. Rosena dozvídá, v jak vážném stavu je její muž, a také to, že se Nash schizofrenie nikdy nedokáže zbavit. Po léčbě bydlí oba manželé s nově narozeným synkem v malém domku a pro celou rodinu se jedná o těžké období. Nash přišel o práci na univerzitě. Jedinou jeho činností je snaha vyřešit Riemanovu hypotézu. Zklamání z toho, že kvůli lékům nemá ani sexuální život, dovede Nashe k rozhodnutí, aby léky přestal tajně brát. U Nashe se znovu projeví halucinace. Dojde to tak daleko, že málem utopí svého malého synka při koupání. Naštěstí Alicia včas zasáhne. Na základě proseb Nashe však Alicia svého manžela nevrátí do péče psychiatra Rosena. Nash si začne uvědomovat vážnost stavu, ve kterém se nachází, a sám začne aktivně hledat způsob, jak se i bez pomoci psychiatrů s nemocí vyrovnat... (TV Prima)
(více)Recenze (1 144)
Moc jsem od toho nečekala, vzhledem k tomu, že jsem o tomto filmu nikdy neslyšela. O to větší to bylo překvapení. Takový nenápadný film, s ponurým (až dojemným) dějem, který vypadá, že skončí špatně a ejhle - stal se přesný opak. O to to je úžasnější, i když je náš život hrozný, může se někdy stát něco úchvatného, nádherného. Krásné dílo o úznání (kterého se samozřejmě hlavnímu hrdinovi nedostává), velké lásce a tenkou hranicí mezi genialitou a šílenstvím. -A na závěr musím pochválit i hudbu, opravdu krásná. ()
Možno až najlepšia Russellova rola, ktorú zahral priam bravúrne. Takisto Jennifer Connelly bola vynikajúca. Myslím si, že Crowe mal dostať Oscara. Film vo mne zanechal dojem a ešte dlho potom som o ňom uvažoval. Schizofrénia je ťažká choroba a vyrovnať sa s ňou je ešte ťažšie... ()
Životná úloha Russella Crowea, a zároveň najlepší film tohoto razenia. ()
Film, který mě strašně zasáhl. Ani se mi o tom nechce moc mluvit. Krásný! ()
R. Crowe patří mezi mé oblíbené herce, takže kombinace schizofrenního profesora matematiky J. Nashe v jeho podání a krásné J. Connelly by mi ke štěstí úplně stačila, ale to bylo málo, ježíšek mi ještě nadělil vynikající scénář, režii a hudbu. A já byl tedy v konečném důsledku nadšen, unesen a uchvácen, tedy všechny palce nahoru a 5*, IMDb 10/10 k tomu. ()
Nádherný film... nevím co dodat... ()
Čistá duše nám nabízí hlubokou psychologickou úvahu na téma síly lidského odhodlání a překonávání sebe sama v boji s vlastní myslí. Také nám skvěle ukazuje onu tenkou hranici mezi šílenstvím a genialitou na příkladu psychicky narušeného génia, jenž si vytváří vlastní svět naplňující jeho touhy a ambice. To vše je podtržené celkovou autentičností díla, která každý okamžik, každé gesto i emoci několikrát násobí... Tyto myšlenky (stejně jako celkové téma) dávaly dobrou výchozí pozici, kterou dokázal Ron Howard přetavit ve skvělý snímek pojatý přesně takovým způsobem, jakým toho bylo zapotřebí... Z konkrétních aspektů zpracování nemohu nevyzdvihnout vynikající kameru, citlivě použitou hudbu i skvělé dávkování děje. K tomu se přidávají ještě úchvatné herecké výkony v čele s Russelem Crowem, u kterého jsem si užíval každý jeho pohled, rys tváře nebo nejistou chůzi - to vše dokázal hlavní postavě Russel vtisknout. Jennifer Connelly (stejně jako zbytek hereckého osazenstva) je již jen poslední třešinkou na tomto takřka uměleckém díle... Čistá duše je neskutečně silný snímek nesoucí pravdivé poselství síly lidské vůle a odhodlanosti, která dokáže překonat (prakticky) cokoliv... 90% ()
„Učitelka v první třídě mi vždycky říkala, že sem mozek dostal dvakrát, ale srdce jen půl.“ Vynikající snímek o lidské genialitě, touze, síle, lásce a hranicí mezi realným a nereálným umocněný brilantním výkonem Rusella Crowea, který roli geniálního matematika Johna Forbese Nashe nehrál, nýbrž prožíval. ()
Svým způsobem skvělý film, který určitě stojí za to vidět. Ale studený jak psí čumák. Přitom film začal velice slibně - vtáhnul vás do Johnova světa plného přeludů, zmátl diváka, takže jsem chvilkama nevěděla, kdo je skutečný a kdo ne, jestli Parcher, nebo Johnův 'přítel' Charles. Jenže jakmile se divák dozví ,že všechno byly bludy, jde to s filmem z kopce. Objevuje se tam skvělá scéna, kdy se Alicia dozví, že má John opět halucinace a luští neexistující šifry. A pak už nic, konec je klasická americká 'ždímačka' slz. Nefungovalo to. Jako celek je film lehký nadprůměr, ale není to něco, co by zanechalo hluboký (a přetrvávající) dojem. ()
na tohle slova nestačí.. ()
Když jsem se jeden vyjímečně klidný školní večer usazoval do křesla , k počítači, a spouštěl tento film, běžely mi hlavou otázky, jež měl zejména spojitost s žánrovým zařazením filmu. Životopisná dramata už v dnešní době nejsou to, co dříve. Odklánějí se od faktů, reálných a historicky podložených událostí , údajů , obecných povědomí o daných osobnostech. U této myšlenky - pochybnosti nad pravdivostí - jsem zůstal i po skončení filmu a doběhnutí poslední minuty. "Problém" je ale ve 2 věcech : tohle je opravdu nestylizovaný, nepřeháněný, neupravený a naprosto do žádné vyšší či nižší sféry pravdivosti neposouvaný příběh Johna Nashe. Nedalo mi to a hned poté, co jsem - pln nadšení - film shlédl, jsem se pustil do pátrání po něm, po jeho životě, nemoci, ale i do prohrabávání jeho prací, mailů (jež jsou na internetu volně dostupné), teorií. A po tom všem je mi ještě o krok bližší , než jen se samotným filmem. Ale to už se dostávám k tomu zdánlivému "problému" č. 2 : "Čistá duše" by totiž byla, resp. je, skvělým filmem, i kdyby to bylo celé vymyšlené. Jde o snímek natočený tak citlivě, s nežností, jakousi roztomilostí a přitom krutou pravdivostí a výpovědní hodnotou, že - ač všechno nakonec charakteristicky dobře dopadne - člověka mrazí po zádech během děje až až. Jennifer Connelly - Russell Crowe - "stínový "Ed Harris => i to vše mě přimělo ke shlédnutí a i to je důvodem mého hodnocení. Každá z postav si svého hereckého představitele vyloženě zasloužila a výkony jsou ne-li vyrovnané, tak přímo skvělé! A i to dodává na celkové pozitivnosti příběhu snímku, který autenticky vypovídá o něčem, co ale zdaleka nebylo pro nikoho kolem profesora Nashe pozitivní. ()
Dlouho jsem přemýšlel proč jsem tomu nedal plnou palbu. A nakonec mám jasno - je to Russell. On tam zahrál tak úžasně že omluvíte tolik špatných věcí. A tou hlavní je scénář. Nevím proč se nad ním lidé rozplývají? Klasická dějová linka životního příběhu s průměrnými dialogy. Je to až tuctové. Tenhle film u mě "zachraňují" (3 hvězdy jsou ještě hodně daleko) 2 faktory - jeden jsou výkony na plátně a druhý je opravdu silný příběh (ten reálný). Zklamání ale i tak velmi silný film. ()
Tento film musí každého pochybovača o talente R. Crowa vyviezť z omylu. Nie je to žiaden akčný borec, ale herec schopný charakteristických úloh podobných tejto. Okrem neho výborne výborne výkony J. Connelly, E. Harrisa a P. Bettanyho, skvelý scénár, réžia, hudba! Dnes som ho zhliadol po 10 rokoch, a znova mi pri scéne, kde profesor Forbes dostáva perá od ostatných profesorov zvlhol zrak. A to sa nestava zas až tak často,,, ()
Většina filmů, inspirovaných skutečnou událostí má silný příběh...Ne v každém je skloubená skvělá kamera, poutající hudba a naprosto fantastický herecký výkon, což se myslím v tomto snímku sešlo skvostně...Skutečnost je ve skutečnosti skutečně neskutečná... ()
Troufám si říct, že tohle byla životní role jak pro Crowea, tak pro J. Connelly. Sám jsem se dlouho ztrácel v tom co je realita a co ne. Pravda je, že na Oscarovej film se mi to až moc táhlo, proto o jednu hvězdu míň. ()
Vynikající životopisný film, o tom jak jsou geniové zvláštní. Výborně je zachycena jeho nemoc a postavy které neexistují. To ale zjistíme až v půlce filmu což se mi velmi líbilo. Konec je dojemný kdy mu profesoři univerzity složí své pera, což je největší pocta a poté udělení nobelovy ceny je velmi dojemné kdy John mluví velmi hezky o své ženě. ()
Smutný fakt tohoto filmu je ten, že je podle skutečnosti. Někdy je člověku až těžko, když vidí některé detaily. Určitě tomu velmi napomohl výkon Russella, protože za toto měl dostat Oscara. ()
Russell Crowe a Jennifer Connelly drží film o hvězdičku výše. Bez nich je to jen další tuctové drama o nemocném chudákovi. Film mě přestal bavit, když vyšla najevo Nashova schizofrenie. Do té doby to bylo zajímavé špionské spiklenecké drama. ()
Zdá se až neuvěřitelné, že se našla žena, která dokázala zvládnout životní stasti s J. F.. Nashem. Opravdu velký respekt a velký příběh :) ()
Silný film, pociťoval som strach z budúcnosti, súcit aj ľútosť, nebezpečie mysle človeka, seba, spomienky na minulosť, na niektorých dávnych priateľov, takú tú všesyntézu, ktorú som pociťoval aj napríklad pri filme Hodiny - proste filmy o duševne chorých ľuďoch na mňa pôsobia skľučujúco, ťažko, príliš emočne,a tak sa snažím vyhýbať sa im ako sa len dá, ale niekedy to stojí za to si nejaký z nich pozrieť, ako napríklad tento. Snažil som sa ho pozrieť v kľude, vnímať ho "negujúc seba" v ňom, aby som sa príliš nevystrašil.. Crowe urobil vcelku dobrý herecký výkon, dalo by sa to nazvať očakávaný herecký výkon, adekvátny jeho umeleckej schopnosti, horšie by nestálo za nič, lepšie by nedokázal, lebo nemá v tvári takú výrazovosť prejavu emócií, každopádne solídne, akceptovateľné. Vizuálne nie to najlepšie čo môže byť (príliš klasické, hnedé, akoby filtrované), story line nemohla byť iná (všetky vypichnuté nutné scény sú okamžité, bez medzihier, každý typ scén má svoj percentuálny stop a ďalej sa nejde, aj to sa muselo vmestiť do 135 minút), je to zjednodušené, aby to mohlo byť predateľné, lebo ak by to príliš "spsychopatili", nepozeral by to nikto, už toto bolo pre davovú populáciu dosť nevstrebateľné na ich nervy - vieme dobre, že diagnóza je pre nich dôvod na smiech a nie na súcit alebo strach, ale aspoň sa dozvedeli, že existuje génius, nositeľ Nobelovej ceny, ktorý pohne civilizáciu v niektorom vednom odbore niekam ďalej, a pritom ho nazývame "bláznom". Tak nech si aspoň uvedomia, že ich kuchynské problémy sú diagnózou pre komplikovanejších, géniov, vedcov, hoci tieto kuchynské problémy môžu oni samí považovať za vrchol psychického zdravia v plnej kondícii. :) Dnes sa všetko, čo je v psychiatrii neznáme, považuje za schizofréniu - je to taká diagnostifikácia akoby od inkvizičnej až po šarlatánsku - teda od individuálneho prípadu pri možnosti, že niekoho zneužije vláda, a spraví z neho chorého "schízoša" (inkvizičná), alebo proste nejaký priemerne inteligentný doktorko budujúci si kariéru si na niekom zgustne (šarlatánska), a pohne svoj život dopredu finančne, titulmi, či doktorandskými prácami, zneužijúc fakt neznámosti niektorých diagnóz u niektorých pacientov s neznámym typom ochorenia, dúfajúc, že jedného dňa ten hárok papiera, ktorý o danom človeku napíše, bude užitočný pri spočítávaní jeho prác, či pri udelení nejakej vedeckej hodnosti. Schizofrénia je nejasná choroba, je stovky typov, žiadna liečba - to samo osebe hovorí za seba. Preto nie je jasné, akú mal v skutočnosti chorobu John Forbes Nash, a či to bola vôbec nejaká z typov schizofrénií, či úplne niečo iné. Možnože sprvoti sa u neho jednalo o reálnu skutočnosť (bol vládny agent), ktorá neskôr prerástla v chorobu, vzhľadom na jeho citlivosť a zároveň neustále pracujúci mozog. Možno spočiatku naozaj pracoval pre vládu, a až neskôr, keď vláda s ním projekty prerušila, začalo mu prepínať. To vo filme ale samozrejme nemohlo byť naznačené, konšpiračné filmy nie sú vôbec politicky korektné na to, aby sa manistreamovo vysielali. Každopádne aj po výbornom citovom zážitku z filmu ostáva pre mňa choroba a niektoré udalosti okolo J.F.Nasha záhadou. Bol to skutočne stopercentný schizofrenik, alebo bol vládou jednoducho zneužitý a ukázaný ako rojko-schizofrenik, keď mu zresetovali pamäť pomocou elektro-šokov na psychiatrii, aby zaistili, že zabudne, že nepovie akých projektov bol súčasťou, a aby ho ukázali ako blbca? Odpoveď (ak sa nad tým zamyslíme) neponúka ani samotný film :) Každopádne je to pekný film, smutný, mne najviac imponovala mladosť geniality, a staroba geniality, ako poukázané protiklady, sú to dve zvláštne veci, netypické v spoločnosti, a neznáme ľuďom netrpiacim "syndrómom" geniality :), rýchle myslenie, rýchle rozprávanie, rýchle pociťovanie, myseľ plná nápadov, láska plná prirodzenosti až "šialenstva", a jemný úsmev "nad vecou" v starobe, spomínajúc na svoj prvý výlet z hniezda, kde sme sa narodili, vidiac entuziazmus žiakov, vnukov atď. Prvá polovica filmu sa mi ale páčila viacej. Asi preto, že mladosť je citovo krajšia než staroba, napriek niektorým filozofiou dokazateľným antitézam. Krásna naivná nevedomosť, nepoznateľnosť osudu, energia, a najmä sny, krásne sny, a v očiach plno nádeje, a láska.... () (méně) (více)