Režie:
Kathryn BigelowScénář:
Mark BoalKamera:
Barry AckroydHudba:
James Newton HowardHrají:
John Boyega, Will Poulter, Algee Smith, Jacob Latimore, Jason Mitchell, Hannah Murray, Jack Reynor, Kaitlyn Dever, John Krasinski, Anthony Mackie (více)Obsahy(3)
Když v roce 1967 propukly ve městě Detroit rasové nepokoje, nikdo netušil, kam až to celé zajde a čeho všeho jsou lidé schopní. Protestující mladíci se dostanou do neúprosného střetu s policií, který vyústí v boj na život a na smrt... V roce 1967 vyvrcholily ve městě Detroit rasové nepokoje a v určitých částech města začalo rabování, pouliční potyčky a rvačky mezi obyvateli města a policisty byly na denním pořádku. Do města byla dokonce povolána armáda, která měla pomoct s udržením pořádku v ulicích. Někteří policisté byli velmi brutální a mezi nimi byl i policista Krauss, který během výtržností zastřelil jednoho neozbrojeného muže, který raboval v obchodě. Policisté mají zakázáno střílet na rabující, ale Krauss je evidentně silný rasista. Jeho rasismus se nejvíc projevil u zásahu v motelu Algiers, ke kterému došlo 25. 7. 1967. Tehdy byly nedaleko motelu rozmístěny hlídky národní gardy, městských policistů a státních policistů. V motelu bylo ubytováno mnoho Afroameričanů, kteří tam měli jednu velkou párty. Spolu s nimi tam byly i dvě bělošky a tu noc se tam ubytovali i dva mladíci z místní kapely, jejichž koncert byl zrušen kvůli nepokojům ve městě. Ti dva mladíci a ty dvě dívky se velmi brzy poznali a dívky představily Larryho a jeho kamaráda svým dalším afroamerickým přátelům. Muži ale nové konkurenty moc neuvítali, takže zábava na večírku vázla. Jeden z mužů pak vytáhl zbraň, což všechny vyděsilo, ale nakonec vyšlo najevo, že je to jen startovací pistole. Larrymu, jeho kamarádovi a dívkám to ale moc vtipné nepřišlo, takže z pokoje odešli. Majitel zbraně pak několikrát z legrace vystřelil směrem k policistům, kteří uvěřili, že na ně někdo střílí, a začali se krýt. Jeden z policistů poznal, že výstřely šly od motelu Algiers, takže se tam všechny bezpečnostní složky přesunuly a podnikly v motelu razii. Krauss při zahájení razie jednoho hosta zastřelil, byl jím ten muž, který na policisty střílel ze startovací pistole. Krauss měl zakázáno po neozbrojených Afroameričanech střílet, takže dal k mrtvému muži nůž a tvrdil, že ho muž napadl. Všichni ostatní hosté pak byli odvlečeni dolů na chodbu, kde museli stát čelem ke zdi a museli odpovídat policistům na otázky. Policisté chtěli zbraň, ale nikdo o žádné zbrani nic nevěděl. Policisté byli brutální a později přistoupili k metodě, kdy vzali někoho ze skupiny stranou a sehráli divadlo, že toho odvlečeného zastřelili. Ani tak nikdo nepromluvil. Jeden z policistů navíc netušil, že je zastřelení jen fingované, a proto on svého svědka zastřelil doopravdy. V tu dobu už nebyly v motelu ty dvě dívky. Dívkám bylo ze strany policistů vyčítáno, že mají pohlavní styk s Afroameričany, a dívky dokonce dostaly několik ran. Když Krauss zjistil, že jeho kolega svého svědka skutečně zabil, propustil zbylé svědky, pokud mu slíbili, že žádná mrtvá těla neviděli a že o ničem z té noci nebudou mluvit. Poslední muž ale odmítl Kraussovi tyto věci slíbit, takže i on byl zastřelen... (TV Prima)
(více)Recenze (173)
Výborne zvolený a zrealizovaný špinavší vizuál, presná dobovosť, výborní herci (Will Poulter bude hviezda, Boyega prekvapil), fungujúce napätie/emócie (pasáž v moteli je pomerne strhujúca) a IMHO aj rozumne zvolený rámec (vidíme predohru k udalostiam v moteli, aj dohru). Čisto ako film zrealizované v zásade bezchybne, alebo skoro bezchybne. Jedinou potenciálnou vadou na kráse tak môže byť fakt, že vychádzať sa má zo skutočných udalostí. Bez podvedomého "toto sa naozaj stalo" by pôsobivosť nebola asi ani polovičná a Bigelow si sama napílila konár pod zadkom, keď záverečný titulok divákovi po takmer dvojapolhodinovom citovom žmýkaní povie, že niektoré veci boli zdramatizované. Napriek tomu, že umeleckú licenciu chápem a nie som proti, pri látkach ktoré chcú divákovi zasadiť ranu na solar plexus tým, že sa tvária ako krutá výpoveď o neprávostiach nášho sveta, je podľa mňa dôraz na historickú presnosť nielen vhodný, ale dokonca nevyhnutný. Inak totiž môžeme veľmi ľahko skĺznuť k propagande a prekrucovaniu faktov na dosiahnutie silnejšej emocionálnej odozvy. Z toho čo som si o incidente načítal (na to o aký extrém sa jedná je toho relatívne málo) sa ona umelecká licencia použila presne na to čo píšem - dosiahnutie silnejšej emocionálnej odozvy. Nie nejako tragicky a film je vo veľa veciach presný a snaží sa byť v rámci možností objektívny, ale fabuluje sa bohužiaľ aj v úmrtiach obetí, resp. Bigelow sa tendenčne prikláňa k jednej z možných alternatív udalostí. Neexistuje evidentne presná verzia toho ako k úmrtiam došlo a to čo je prezentované vo filme je jedna z možných alternatív - logická a reálne možná, ale pochopiteľne drastickejšia a vrhajúca zúčastnených policajtov do horšieho svetla. Tým nechcem povedať, že tu nedošlo k (mierne povedané) nezvládnutiu situácie, zneužitiu pozície sily, šikane, demonštrácii rasizmu a pod. Ale pomeneného je toho pomerne dosť. Holt, prísna snaha o objektivitu vypáli menej pôsobivo než dramatizácia a bez priklonenia sa k jednej verzii by film ani nebol možný. Nemám každopádne pocit, že by ona umelecká licencia bola natoľko divoká a natoľko pritiahnutá za vlasy, aby z filmu robila len demagogický, hysterický, liberálny žblebt. Detroit je evidentný uchádzač o filmové ceny, Bigelow má smolu, že film išiel do kina z pomerne nepochopiteľných dôvodov v lete (koniec roka by bol vhodnejší) a zároveň že v posledných mesiacoch sa ručička pozornosti ľudu/médií posunula smerom od rasového napätia k sexuálnemu zneužívaniu žien. Ísť Detroit do kina koncom minulého roka, viem si predstaviť, že by zozbieral nejednu cenu. Budúci rok to vidím na úplné ostrúhanie a pozornosť bude venovaná zrejme čomukoľvek s feministickým odkazom. ()
Všechny filmové profese odvedly vynikající práci. Ale profesionální rutina mě nebaví. Politická korektnost taky ne. Příliš černo - bílého vidění taky ne. ()
Film o tom, kterak bílá svině mlatí černochy a všem je to buřta. Potkat v Praze na Vinohradech Willa Poultera, tak ho čapnu za bačkoru a vláčím ho na Václavák, kde by si na kočičích hlavách polechtal páteř. I přes skutečnost, že tyhle rasové filmy pranic nemusím, tak musím vyzdvihnout fakt, že film ve vás emoce vyvolá. A to i když nechcete. 77% ()
V nejednom divákovi vplyvom rozmáhajúcich sa chápadiel politickej korektnosti asi vyvstáva otázka, prečo sa tragická noc v jednom zapadnutom michiganskom moteli, ktorá sa krvavým písmom zapísala do histórie presne pred polstoročím, dočkala svojho filmového spracovania práve teraz. Venovať týmto úvahám dlhší čas a priestor by však v tomto prípade bolo neúctivé nielen voči obetiam tohto incidentu (nech už boli jeho detaily akékoľvek, je neodškriepiteľným faktom, že v hoteli s bielymi mužmi a černošskými dievčatami by sa niečo podobné v tých časoch stalo len sotva), ale aj samotnej snímke. Detroit je totiž v prvom rade bez diskusie kvalitnou a poctivou filmárčinou. V prvej polhodine sa usiluje postupne priblížiť všeobecné dianie, čo mnohí ocenia, no iným, najmä menej trpezlivým prinesie tento obšírny úvod veľmi rýchlo prvotné rozčarovanie, ktoré má následne dopad na výsledný zážitok. Po nej však prichádza očakávaný vrchol celého diania, udalosti v moteli Algiers, ktorým vládnu nesmierne silné emócie a napätie by sa v niektorých okamihoch priam dalo krájať. Práve tu majú možnosť vyniknúť výkony väčšinou menej známych hereckých mien, ktorým vládne stvárnenie hlavného antagonistu v podaní Willa Poultera. Áno, presne toho istého Willa Poultera, ktorý sa pred rokmi objavil v dodnes poslednej Narnii ako neznesiteľný bratranec hlavných hrdinov a od ktorého by len málokto očakával, že s takou suverenitou dokáže zvládnuť úlohu, akú mu predostrel scenár tohto filmu. Záverečnú časť tvoria očakávané následky spomínanej epizódy, ktoré sú pravdepodobne hlavným dôvodom toho, prečo napokon nejdem s hodnotením ešte vyššie. Predovšetkým scény odohrávajúce sa na súde sú totiž odbavené príliš povrchne, bez výraznejšej snahy strhnúť diváka, čo mňa ako osobu, ktorá si častokrát na filmovom plátne užije viac slovné prestrelky za dverami súdnej siene než skutočné prestrelky v uliciach, muselo zákonite sklamať. Napriek tomu však snímam z hlavy pomyselný klobúk pred Kathryn Bigelow, ktorej doterajšiu tvorbu som dodnes s určitými predsudkami obchádzal. Detroit ma totiž presvedčil o tom, že by som to mal čím skôr napraviť. (80%) ()
Komorní podívaná jedno děsivého zážitku při válce černých s policií. Pravda byla asi někde uprostřed, ale film vidí jen jedním směrem. Scéna v motelu je velmi povedená, zbytek ale nudný a nedramatický. ()
(9/2018) / Škoda, že Detroitu chýba nominácia tento rok, čakal som minimálne dve tri. Výborný John Boyega, Will Poulter ako neskutočne odporný bad guy, výborná, orignálna réžia, zaujímavý námet. Detroit je dráma v pravom slova zmysle. Všetko sa točí okolo pamätných udalostí masových nepokojov v Detroite a po dynamickom úvode, prichádza neskutočne dramatická, vypätá časť filmu v ktorej ide o život. Nie na ulici, ale v komornom prostredí jedného hotela. Obmedzený priestor je hlavný motív a funguje dokonale. Kathryn Bigelow znovu boduje. (8/10) ()
Hraje tam hodně černochů.. ()
Spíš komorní drama než nějaká strhující akce o kterou si tohle téma vyloženě říkalo. ()
Kathryn to zas hraje na Oskary, ale k její cti nutno podotknout, že ("vyslýchací") střed filmu sotva vydechnete, až se vám střeva budou kroutit (a věřím, že někteří snad i nedokoukají). Téma, které vlastně dodnes hýbe Amerikou, protože 'negro' názorů a policejních zákroků slýcháváte pravidelně, což se ve filmu formou spojky s dneškem dalo dobře využít. Ale filmově, režijně i herecky dramaticky bez chyby. ()
Kathryn Bigelow znovu dokazuje, že je jedna z nejlepší ženských režisérek, a troufám si tvrdit, že je mnohem lepší režisérka, než někteří její slavnější kolegové. Bigelow si umí vybírat zajímavé témata a pak je také prodat. A to je případ i tohoto filmu. Režisérka umí krásně dokumentovat daný konflikt a prodat ho nic netušícím divákům. V daných scénách pak nechybí konflikt a emoce, a samozřejmě jistá nestrannost. Bigelow si v úvodu dává na čas, aby nám vykreslila situaci, postavy a vytvořil konflikt a motivace pro dané postavy. A to co nám prezentuje je parádně natočené, ale to nejdůležitější přijde až v další části filmu. A zde se ukáže jak moc bylo důležité mít kvalitní a propracovaný úvod. Celá část v motelu je perfektně a bezchybně natočená. Výborně se zde pracuje s napětím, budováním atmosféry, pocit nejistoty, strachu a bezmoci. A Bigelow to natáčí, tak aby v nás vzbudila klaustrofobický dojem. Díky tomuhle všemu je tohle to nejlepší na celém filmu a pěkně z toho mrazí v zádech. Dost tomu pomáhají civilní herecké výkony, které jsou opravdu moc dobré a krásně dotvářejí atmosféru. Přesto celý film si po herecké stránce ukradne Will Poulter, který předvádí skvělý výkon, ze které tuhne krev žilách. A zas je to celé dáno tím, že Poulterova postava je parádně napsaná a on to skvěle zahraje a má dobré herecké spoluhráče(Boyega, Mackie, Reynor), kteří jeho výkon podpoří. A pak přichází poslední třetina filmu, která je bohužel nejslabší, jelikož negraduje, tak jak by měla a je to dost velká škoda, potom co jsme zrovna viděli. Zde měla Bigelow sešlápnout plyn co to jde, a ne dojet na neutrál do finále. A tohle je prakticky jediná větší výtka na film. I přestože je film delší, tak jsem se nenudil, informací je trochu více, ale dají se vstřebat a to důležité film prodá na jedničku. Detroit je parádní drama, jenž je hodně silné a pokud se mu půjde malinko naproti, tak dostanete hodně dobrou podívanou. ()
Na Katku prostý a ničím jedinečný, no remeselne po vzore svojich starších bratov dobre zvládnutý dokuthriller, kde sa prosto spoja jednoducho predstavené jednotlivé mikrosvety do istej udalosti natiahnutej na 150 minút, bez prehnane emočnej hĺbky no s podstatným posolstvom o rasizme a o tom, ako to bolo. Hlavne herecky opäť skvelo obsadené a zinscenované. ()
Zajímavé, slušně natočené, ale neskutečně dlouhé a roztahané. Škoda. ()
Kathryn Bigelow bere téma policejního utlačování černochů v Detroitu nejprve hodně ze široka, aby ho pak postupně zúžila na jednu zásadní událost téhle temné části Americké historie. Úvod filmu připomíná spíš válečný film a vzhledem k posledním dvěma filmům Kathryn Bigelow se není čemu divit, často působí až dokumentárně a pokud divák nebyl před shlédnutím seznámen s touhle historickou událostí, snímek plní i svůj vzdělávací účel. Následně film přechází k představení boy bandu, pro který (tedy alespoň jeho hlavní hvězdu) bude následující noc osudnou. To co se totiž odehraje v Algiers Motelu se dá po filmové stránce přirovnat nejblíže k hororu a je to právě tady kde film nejvíc nabírá na síle. Celá tahle prostřední 45 minutovka je intenzivní zážitek plný napětí se skvělými hereckými výkony především od Willa Poultera a pokud jste ho do téhle doby nesnášeli, věřte že po tomhle filmu budete (skvělá herecká práce, Poulter používá ten svůj nesympatickej obličej naplno a člověk by mu dal nejradši pěstí). John Boyega také skvělý jako muž na hranici dvou soupeřících táborů a v neposlední řadě Algee Smith, jehož výkon po posledním záběru filmu prostě nejde neocenit. Detroit občas sice trochu moc tlačí na pilu a dělá věci trochu moc na oko, ale vzhledem k tématu, které rozebírá to neberu za až tak velký hřích. Kathryn Bigelow natočila film o těžké nespravedlnosti světa a tohle je příběh, který si to určitě zaslouží. 80% ()
Je to skvěle natočené a mám rád podobná příběhově minimalistická dramata, ale nějak to ve mě po skončení nic nezanechalo. Bigelow se snaží rekonstruovat události, ale nepřidává tomu žádnou hodnotu, žádnou hlavní postavu, z jejíž perspektivy bychom to měli vnímat. V podstatě je to pochopitelné, ale pro účinky filmu trošku málo. 6.5/10 ()
Detroit bych každému doporučil už jen kvůli scéně "výslechu", která trvá dobrou hodinu. Přitom je maximálně intenzivní a místy až dechberoucí. Bigelow tady svůj polodokumentární styl natáčení ždímá na maximum. Zbytek filmu by klidně mohl být více prostříhaný (Boyegova linka nakonec vyznívá do ztracena). A mimochodem, Will Pouter vyrostl v luxusního slizouna, tady by minimálně oscarová nominace měla přistát. Zbytek obsazení převyšuje o několik hlav. ()
Kathryn holt umí! Není to úplný zásah do černého, ale prostřední část odehrávající se výlučně v samotném motelu je fakt brilantní psycho a já byl napnutejj jak struna. Ke konci to sice trošku ztratilo drajv i šťávu, ale furt hodně dobrá, skoro dokumentární rekonstrukce jedné tragické noci uprostřed rasovými nepokoji zmítaného Detroitu. Tady člověk vidí počátek něčeho, co za pár desítek let i v souvislosti s jinými okolnostmi udělalo z centra tohoto města tzv. "město duchů". ()
Zdalo sa mi, že mi tým neustálym kecaním a kecaním vyletí mozok z hlavy. Napriek zobrazeným udalostiam v nočných hodinách veľmi uspávací film. ()
Nebudu hodnotit jak to bylo ve skutečnosti, ale tenhle film mě celkem zasáhl. Děsivá noc s děsivými následky. SPOILER: Nejsmutnější na tom je, že tahle zlovůle nebyla potrestána... 4,5* ()
Will Poulter byl vždycky takový přicmrndávač, ať už v We are the Millers nebo Maze Runner byl silně nesympatický a nevýrazný. Když ho ale v Detroitu zvládnete nenávidět víc než Joffreyho v GoT, tak Vám dojde, že to je fakt dobrý herec a má talent. To samé bych mohl říct i o Boyegovi, který je ve Star Wars nevýrazný, ale tady se z něho klube nový Denzel Washington. Bigelowové se vyplácí její zkušenosti z moderních válečných filmů a rozhodla se tak dodržet svůj žánr a natočit Detroit, jako by to byl válečný film, což bylo sakra dobré rozhodnutí. ()
Prekvapivo nadupaný thriller, ktorý som dal na jeden záťah, bez mrknutia oka. Od K. Bigelow som nečakal až takto akčnú a miestami aj dostatočne brutálnu záležitosť. Potešil aj výber hercov, obzvlášť mladý Poulter je poriadny magor a takéto postavy mu jednoznačne prajem. Trochu nasrala príliš roztrasená digitálna kamera, ale celkovo panuje spokojnosť. 75 %!! ()
Reklama