Obsahy(2)
První zfilmovaný příběh o Johance z Arku neboli Panně Orleánské, která bojovala proti Angličanům ve stoleté válce. V pozdější době byl snímek upraven doprovodným komentářem. (zdeny99)
Recenze (30)
Príbeh Johanky z Arku (6.1.1412 - 30.5.1431), Panny Orleánskej, mladej francúzskej hrdinky a udatnej bojovníčky proti Angličanom, ktorá počula Boží hlas, bol už veľa krát prevedený aj do filmovej podoby. Prvý krát sa na to podujal, už v roku 1899, zaslúžilý priekopník svetovej kinematografie Georges Méliés. Spôsob akým to v tom čase zvládol je skutočne obdivuhodný. Toto jeho dielo je jedným z historických miľníkov kreatívnej filmovej tvorby. **** ()
// Distribútor: Star-Film // ()
Ke zhlédnutí ZDE. První a velmi zdařilé zfilmování Panny Orleánské. ()
Tak se přeci jenom dočkala nanebevstoupení... ()
Bohužel z původně 240 metrového filmu jsem viděl jen asi minutovou ukázku, ale i přesto mě okouzlila "mohutnost" scén a i díky Méliésovu reklamnímu sloganu "Velké představení s dvanácti obrazy. Přibližně pět set nádherně kostýmovaných osob na scéně..." bych měl chuť vidět tenhle filmeček celý. I přesto, že oněch pět set herců bylo notně nadsazených a ve skutečnosti jich vystupovalo něco kolem padesáti. ()
Zhruba 10 tisíc kolorovaných políček. Já bych určitě něco pokazila, Méliès ne. Do deseti minut vtěsnal celý životní příběh Johanky z Arcu. Část, kterou vynechal, dopracoval Dreyer o skoro třicet let později. A černobíle, pche... ()
Jednoznačně nejlepší Johanka z Arku co jsem měl možnost vidět. Revoluční naprosto vše!!! ()
Podařilo se - deset kolorovaných minut s divadelní výpravou i herectvím. Tuhle jednohubku jsem slupnul na posezení. ()
Ručně kolorovaná nádhera a další průkop páně Meliese, tentokrát na poli historického filmu. Z původního snímku se ztratil první obraz, zřejmě o dětství Johanky z Arku, ale naštěstí to neznamená nějaké podstatné ochuzení diváckého zážitku. Přesto, že jsem viděl verzi bez komentáře, užil jsem si projekci naprosto parádně, zejména obraz o vyjetí armády do pole byl naprosto úžasný, prošla skupinka, střih, převlékli se v zákulisi a šup, šli znovu a nakonec jich prošlo víc než 500 ! ()
Farebný film z 19 storočia ? Ano, sám som bol prekvapený. Po zhliadnutí filmu http://www.youtube.com/watch?v=ukuK1z7iO7Y musím konštatovať, že kolorovanie bol veľký omyl. Všetky neduhy, ktoré by čierno-biely formát skryl, farba nemilosrdne odhalila ( napr. oheň ). Takisto sa mi nepáčilo dobývanie hradu, celý záber bol odfláknutý. Naproti tomu, Johankina revolučnosť a filmová výprava boli na úrovni. ()
Vo svojej dobe skutočný veľkofilm. Kašírované, ale pestré a výpravné kulisy, dobové kostými, veľkolepá ( ale samozrejme štúdiová ) bojová scéna dĺžka 11 minút, čo je na príbeh ktorý všetci poznáme, vo svojej dobe celkom rozsiahla stopáž. Viac, by zrejme vtedy diváci nepojali. ()
Vím, je to asi moje ostuda, ale já moc nechápal o co tam jde a co to má společnýho s Johankou z Arku (až na ten konec, samozřejmě). Nicméně i tak dám pět, protože to vypadalo famózně. Nádherná kolorace a k tomu nově dodaná strhující hudba dělají z tohoto snímku z konce 19. století opravdu krásný zážitek. ()
Revolučné dielo po mnohých stránkach. Avšak to prevedenie a dej bolo skôr komické, Méliès podľa mňa bol skôr komikom a tieto filmy preto nemali silný dramatický charakter. Taktiež príbeh o Jane z Arku mi veľmi nesedí, nechce sa mi veriť, žeby sväté bytosti navádzali na agresiu voči nejakému národu, či mocnosti, najmä v Novom Zákone. ()
Aha 1899...Chtěl jsem dát dvě,pač jsem si myslel,že to natočili nějácí ochotníci a přes comp v movie-makeru do toho hodili efekt "starý film" :D ...Ale na rok vzniku je to teda docela slušné-Né že by mě to něják moc chytlo či strhlo ale na svou dobu to musela být fakt kvalitka.. ()
Má to vše, silný příběh opírající se o historické události, skvostnou a gigantickou výpravu, jedno z prvních (ne-li první) využití obrazu v obraze, silnou imaginaci, punc zapomenuté klasiky, humornou vložku i finální scénu s ilumináty. Uprostřed je sice trochu vata, ale podle mého jde o film srovnatelný s Cestou na měsíc, není-li ještě o chloupek lepší. 90% ()
Nemý film zobrazujúci životnú cestu a činy Johanky z Arku. Zaujímala by ako ako v tej dobre dokázali vytvoriť všetky tie špeciálne efekty ako napríklad zjavenia svätých. ()
Johanka z Arku patří mezi přelomové filmové události. Kouzelník Georges Méliès posunul filmovou tvorbu na další, a vyšší úroveň, již podruhé (poprvé to byla jeho Popelka) překonal obvykle používanou metráž, vsadil na ucelený příběh a v zájmu zvýšení atraktivity vykouzlil filmové triky a kolorované obrázky. Johanka z Arku (hraje ji Jeanne Calvière) byla ambiciózním projektem neúnavného kouzelníka, Georges Méliès vsadil na národní hrdinku (pár let nato byla samotným Svatým stolcem kanonizována) své Francie, znásobil lidskou masu a vše obdařil maticí heroizovaného patosu s živými krůpějemi odlehčení. Jednoznačnou předností filmu je jeho stylová výtvarná podoba kulis a prostředí, malířem byl Charles Claudel podle návrhů samotného Mélièse. Legenda o Johance z Arku v kolorovaném muškátu v běhu je rozkošnou symbiózou starého s novým. Georges Méliès slavil zasloužené ovace! ()
Nejstarší film jako takový (má to děj, kulisy, kostými...) co jsem viděl. Díky Dinesovi za kompletní a kolorizovanou verzi (pouze doprovodný komentář je nějak napřed a tak neustále spoileruje). ()
Meliesův historický pokus je sice trochu infantilně pohádkový, ale to je spíš kvůli špatně kolorované a rekonstruované verzi. Johanka z Arcu, vesnická dívka, má vidění Panny Marie. Jde o něm říci králi, zobrazenému silně naivně, trošku pobojují (scéna s obléháním - kulisového - hradu je pojatá velmi dobře). I ve vězení má Johanka vize (revoluční využití dvojexpozice ke zpodobnění snu), odsoudí ji, ač je nevinná, a upálí. Nakonec se dostane do nebe. Teatrální kulisový historický příběh. Nelíbilo se mi to tolik, jako páně Meliesovy adaptace verneovek a trikové hříčky, i kvůli silně infantilnímu pojetí středověku (film byl konečně určen spíš pro dětské diváky), potvrdilo to ovšem můj názor, že Melies byl mistr svého oboru a první velký filmař, který vytvořil film jak ho známe dnes. http://www.youtube.com/watch?v=Oq_7T5IHsgA ()
Hvězda navíc za perfektní komediální číslo s dobýváním hradu. Útočníci nejprve spořádaně vejdou brankou, pak si ale uvědomí, že tento postup je nedůstojný statečných hochů a málo akční pro oko divákovo, vrátí se toutéž brankou ven a rozsekají plot na třísky. Také způsob zdolání hradního příkopu nepostrádá půvabu. Zcela podle Havlíčkova epigramu (není nad původnost každý po ní touží lidi choděj přes most to já půjdu louží) dobyvatelé nejdřív do příkopu skočí po hlavě, pak dají žebříky k hradbám a až nakonec dávají žebřík na stranu, ze které skákali. ()
Reklama