Režie:
Jim JarmuschScénář:
Jim JarmuschKamera:
Robby MüllerHudba:
John LurieHrají:
Masatoši Nagase, Júki Kudó, Cinqué Lee, Nicoletta Braschi, Tom Noonan, Sara Driver, Richard Boes, Steve Buscemi, Vondie Curtis-Hall, D'Army Bailey, Tom Waits (více)Obsahy(1)
Tři povídky odehrávající se v městě, které proslavil zpěvák Elvis Presley. Děj svého dalšího celovečerního filmu režisér Jim Jarmusch umístil do Mephisu, do rodiště známého zpěváka Elvise Presleyho. Tady se odehrávají tři tragikomické povídky a obrazně tvoří vagóny téhož vlaku. První je o mladém manželském páru z Japonska, dvojice přijela za rockenrolovými hrdiny a ještě si naplánovala návštěvu v Gracelandu. V druhé části Italka Lousia čeká na letadlo, jež ji má odvézt rakev se zemřelým manželem zpět do Říma, vše se ale poněkud zkomplikuje. Poslední povídka pojednává o skupince nočních výtržníků, kteří se uchýlí do téhož hotýlku... Vtipné a nezvyklé je zobrazení města očima cizinců, spojitosti mezi jednotlivými povídkami jsou vyjevovány postupně, z různých pohledů. Nezávislý filmový tvůrce také jakoby byl fascinován vytvářením souvislostí mezi různými prvky vyprávění, a tak „prostřídá" hned několik žánrů, přes nekonvenční variaci na romantickou komedii, duchařský příběh až po svérázný kriminální thriller. (Česká televize)
(více)Recenze (154)
Abych mohl dát tomuto filmu pět hvězd, musel by mi Jarmusch vysvětlit, proč ho tak blbě nazval (od boku navrhuji možná laciné, ale jistě příhodnější Blue moon) a hlavně, proč ho po finální scéně (v pokoji 22) nastavil (a oslabil) tou zbytečnou epilogovou sekvencí. (Už v první povídce jsem měl na dvou místech pocit, že právě teď by mohla krásně skončit – nakonec jsem byl ale rád, že proběhla v celé své kráse; snad jsem sentimentální, ale její vrchol vidím ve větě „obejmi mě“ – zvrat vystupňované osamocenosti). Ke kompozici lze říci, že od první ke třetí povídce se stupňují některé motivy: Blíž k Americe, dál od Elvise. Dál od Elvise, blíž k Elvisovi. Nejprve Asiaté, potom Evropanka, nakonec samotní Amíci včetně domestikovaného Angličana. Nejprve Elvisovi adoranti (kteří si toho Elvise v jeho městě vlastně moc neužijí), pak žena, jíž je celý Elvis ukradenej (nicméně se jí osobně zjeví) a nakonec chlápek, který ho nesnáší (ale všichni ho podle něj nazývají). Nejprve japonský páreček téměř bez kontaktu s místními, pak Italka neustále s místními konfrontovaná, nakonec Angličan, který už mezi místní patří. Snob (3 hv.) má možná pravdu, že třetí povídka se předchozím dvěma nemůže rovnat: všechno je v ní přes její efektní humornost tak prachsprostě "ze života", přitom tak chtěně a strojeně - už od chvíle, kdy si chlastající anglánský dělník, kterému zrovna celej svět ublížil, začne v baru hrát s bouchačkou. Musím nicméně připomenout, že všechny tři povídky tvoří provázaný celek. A právě poslední povídka, která celek synchronizuje, se na rozdíl od předešlých týká výlučně domácích, Memphisanů (přestože ani zde ústřední postava nepochází z Ameriky). Je tedy v pořádku, že je zcela jiná. Mystery Train jako celek je film Američana o Američanech v konfrontaci s cizinci konfrontovanými s Amerikou. Když se nad tím zamyslím, musím obrátit svou původní výtku: nehledat "lepší název", nýbrž podřídit dílo jeho názvu: Mystery train je tedy vlak jedoucí do Ameriky (do které se vlakem dojet nedá). Blíží se k ní a zároveň se od ní vzdaluje. (Že je vlak jedoucím místem, v němž se na své cestě náhodně střetávají a vedle sebe bytují lidé vzájmeně cizích osudů, nemusím zdůrazňovat.) ()
Mírně nadprůměrný film se skvělou hudbou. ()
Far from Yokohama - 100%, A Ghost - 70%, Lost in Space - 70%. ()
Kráľ môže byť iba jeden... ()
poviedkový film majstra nezávislého filmu Jima Jarmuscha a zároveň jeho druhý film začínajúci vo vlaku spájajúci tri príbehy vrcholiace v jednu noc v jednom hoteli. Skvelé minimalistické herectvo, čierny humor, úžasné detaily a muzika Johna Lurieho, to už k Jarmuschovým filmom patrí neodmysliteľne. Tu ale ešte pridáva akúsi štúdiu ameriky očami cudzincov, demýtizáciu najväčšieho amerického hrdinu, Kráľa a to všetko v naozaj jarmuschovskej štúdii prostredia a banálnych peripetií všedného dňa všedného človeka. A ten výstrel - mne osobne sa viac páčil ten prvý a nie ten hlavný, ale každopádne obidva ukazujú autorov vzťah k výstrelom, čo sa prejaví na (pre mňa najlepšom) jeho filme (a zároveň tom druhom, začínajúcom vo vlaku) Dead Manovi. ()
Takový ten film, kde celou dobu čekáte, že se něco stane a ono hovno. Poznávací zájezd do Mephisu. Bohužel absolutně nic navíc. Netuším, co se tím režisér pokoušel říct. Zřejmě, abychom tam nikdy nejezdili, že tam není nic k vidění. Sem tam potěší vydařený vtípek, jinak nemá film absolutně co nabídnout. Nechápu, proč vůbec něco takového vzniklo a zbytečně zabírá místo ve filmovém světě. Nějaké ty hvězdy sypu za příjemný humor, duo negrů a fajn hudbu. Věčná škoda, že ten děj byl opravdu vyloženě o hovně. Naštěstí je snímek o hovně milým a nevtíravým způsobem. Nebaví vás, ale ani vám vyloženě nevadí. Velice slabé dva kusy. ()
Pro Jarmusche to asi musel být nejvíc cool film. Stačí prohlídnout knížku doprovodných fotek, když na ni náhodou narazíte (jmenuje se stejně). ()
Keď sa na úvodných titulkoch objavil Jim Jarmusch, znepokojilo ma to, pretože k jeho filmom mám zatiaľ ambivalentný vzťah. Náladu mi vylepšil Elvis Presley s jeho Mystery Train, ale potom už nasledovala iba vyčerpávajúca dvojhodinovka. Nekonečne dlhé zábery na chôdzu jednou ulicou, striedali rovnako dlhé zábery na chôdzu inou ulicou. Raz kuliovsky vláčili kufor, inokedy hŕbu časopisov a na záver dve fľaše kradnutej whisky. Nebolo všetko iba zlé. Prirodzene, že som si všimol rôzne náznaky, jemný humor, kritiku, páčili sa mi tie dve postavičky v hoteli, ale viac ako dve hviezdičky aj tak nedám, pretože som od filmu vstal vyčerpaný a znechutený Jarmusch-Nejarmusch. ()
Povídkový triptych Jima Jarmusche s japonským párem, Italkou a Angličanem ve městě krále rock'n'rollu. Pomalé, pečlivě nasnímané, báječně obsazené (Jarmusch měl zřejmě vždycky slabost pro hudebníky) a scenáristicky propletené s dobře vypointovanými scénami i dialogy. Plus trocha toho Elvise jako bonus. ()
Takový nemastný neslaný mix žánru a humor kterým já nemluvim. ()
Přestože Jarmusch natočil "Tajuplný vlak" dva roky před "Nocí na zemi", zdá se mi být filmařsky vyzrálejším dílem. Oceňuji na něm mnoho věcí, přičemž je asi všechny nedokážu vypsat ;o) Ale pokusím se některé z nich zmínit... Jednou z nich je (sebe)kritická reflexe Ameriky, která je sice velmi trefně cílená a mnohdy velmi nelichotivá, ale přitom neztrácí nadsázku, humor, vtip a hravost. Další (pro Jarmusche ostatně typický) jemný a inteligentní humor. Další promyšlená a přitom svrchovaně fungující struktura filmu. Každý z příběhů filmu nejen dobře funguje samostatně, ale navíc tvoří pevně skloubený celek. Rozhodně stojí za to se k tomuto filmu vracet a znovu jej promýšlet, nebo ještě přesněji prožívat. Nechat se příjemně ukolébat pomalým rytmem a přitom nezhatit ostražitost, neboť ten klid je jen zdánlivý. Vypečené špílce vás čekají na každém kroku... Celkový dojem: 90% ()
Takže, já jsem si z tohoto vysoce červeně postaveného filmu odnesla několik poznatků - Memphis v Tennessee je díra světa, všichni jsme tak trochu podobní Elvisovi a ne každý nezávislý film od Jarmusche má co říct, snad jen, že Memphis v Tennessee je díra světa a všichni jsme tak trochu podobní Elvisovi... ()
Film je složený ze tří příběhů, které se odehrávají v podstatě ve stejném čase na stejném místě. Další Jarmuschovina, mně naprosto vyhovující. Asi se zajedu podívat do Memphisu, jestli náhodou nepotkám Elvisova ducha. A kromě toho mě zajímá, jestli je to fakt taková díra. Jo a ten konejšivý hlas nočního rozhlasového dýdžeje patřil Tomu Waitsovi, pokud to nevíte. ()
Jarmusch vie aj zdanlivo banálny a minimalistický príbeh, dialóg alebo scénu podať pútavo a zaujímavo a hoci sa vo veľa jeho filmoch v podstate nič svetoborné a prevratné nedeje, výsledný efekt je VŽDY skvelý (teda aspoň v tých 10tich filmoch čo som od neho doteraz videl:))). Mystery Train nie je výnimkou. Všetky tri "memphiské" epizódy sú skvelé (hoci v mojich očiach posledné dve mierne prevyšujú tú prvú)...Napriek tomu, že Mystery Train nie je taká perla ako Night on Earth alebo povedzme Dead Man, opäť som sa len utvrdil v tom, že mať Jarmuscha v mojej režisérskej TOP 5 je správna voľba:) ()
Nejlepší byla asi první povídka s rozkošnou Micuko, kterou skvěle doplňoval její veselý přítel. Další dvě ale zas tak moc nezaostávají. Nezapomenutelná je scéna, kdy Buscemi rozsvěcí. Nejúžasnější je ale sledovat, na kolika místech v Memphisu se film prolíná a žasnout nad tím, jak precizně je film poskládanej na časovou osu. A pak je tu jako vždy vynikající Johnova hudba. Takže i když to je v pořadí až osmej Jarmuschův film z deseti, kterej jsem viděl, a nepatří k tomu nejlepšímu, co natočil, tak dávám plný počet. Tajuplný vlak se mi líbil víc než předchozí tvorba. ()
Naprosto pohodový Jarmusch, ve kterém je ve výsledku snad víc akce, než ve zbylých jeho filmech dohromady a i tak se skoro nic nestane. Chronologicky jde vlastně o Jarmuschův první povídkový film. Náladou se podobá Noci na Zemi, svým umístěním zase může připomínat Čtyři pokoje. Tři příběhy bez zásadní pointy, které se s blížícím se závěrem protnou. Výsledkem je tak klasický povídkový Jarmusch. Tedy autorská poloha, kterou mám raději méně, než Jarmusche využívajícího žánrovou stavbu road movie (Mrtvý muž, Mimo zákon). I tak je ale Tajuplný vlak film, který asi žádného Jarmuschova fandu neurazí. 6/10 ()
For ME 83% ()
(Lumiere - Focus: Jim Jarmusch - 23.1.2017) ()
Kdysi začátkem devadesátých moje první setkání s Jarmuschem i Buscemim, takže mám k tomuhle brilantnímu minimalistickému filmu takový trochu sentimentální vztah. Soubor tří povídek z Memphisu v Tennessee spojených dohromady jedním hotelem, hlasem v rádiu a jedním výstřelem. Nejlepší je podle mne hned první epizoda "Far from Yokohama" o dvojici naprosto výborných japonských teenagerů na cestě napříč Amerikou po stopách Elvise a dalších podobných pamětihodností. Miluju z téhle části každou sekundu. Ve filmu také excelují třeba Screamin' Jay Hawkins nebo Steve Buscemi, skvělá je i Římanka s chlupatým podpažím, hotelový bellboy a vlastně všechny ostatní postavy a postavičky... Ale nihilistický Džun a diblíkovitá Micuko jsou nepřekonatelní. ()
Joe Strummer válí! ()
Reklama