Režie:
Clive DonnerKamera:
Curtis ClarkHudba:
John AddisonHrají:
Peter Ustinov, Jean Stapleton, Constance Cummings, Tim Pigott-Smith, Kenneth Cranham, Susan Wooldridge, Nicollette Sheridan, Caroline Langrishe (více)Obsahy(1)
Peter Ustinov jako legendární detektiv Hercule Poirot se přijel bavit a náhle má plné ruce práce. Hercule Poirot se rozhodl strávit víkend na panství George Stubse, kde ho čeká neobvyklá kratochvíle. Pozvání přijal na popud paní Oliverové, americké spisovatelky kriminálních románů, kterou sir George najal, aby pro jeho přátele připravila zvláštní hru. Všichni hosté budou hledat stopy, vedoucí k usvědčení fiktivního vraha, a Hercule Poirot se na to moc těší. Sotva ale zábava začne, vymkne se autorce z ruky. Místo jedné falešné mrtvoly se objeví hned dvě skutečná těla! Velký detektiv musí opět zaměstnat své geniální šedé buňky... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (33)
Nepovedené převedení do dnešní doby, nevystižení postav, obzvláště kapitána Hastingse, ze kterého udělali úplného "idiota". Kromě toho tento snímek dělá "blbečka" i z diváka. Americká produkce to prostě většinou neumí, ať u Poirota, nebou u Sherlocka Holmese. Není to ono. Předstírají, že točí chytrý film, ale opak je pravdou. 20% ()
Ďalšia veľmi priemerná detektívna oddychovka v podaní Ustinova, ktorá sa nejako výrazne nelíši od tých predošlých televíznych. O tých kinových nemôže byť ani reči, tie sú podstatne kvalitnejšie. Tu je v podstate základný príbeh vyrozprávaný takým "must be" spôsobom, že síce viete, o čo tam ide, aj vás to trochu zaujíma, ale emócia prakticky žiadna. 50 % ()
Such a shit without Suchet.. Připadal jsem si, jako bych sledoval mordy v Midsomeru (což už je sama o sobě zátěž srovnatelná se španělskou inkvizicí) a bylo přitom na mě položené osmdesáti kilové sofa. Někde u půlky si pak na něj necitlivě přisedly Benno Berghammer, státní návladní McCabe i jeho věrný pes Max - všichni po vydatném obědě. Nevěřím, že detektivky Agathy Christie mají primární účel unudit čtenáře (diváka) k smrti.. ()
Ustinovův Hercule Poirot s Ariadnou Oliverovou jsou dobrá dvojka. Televizní pojetí je sice slabší, ale jistou dynamiku to má. Vše, co natočili s Ustinovem pak zopakoval Suchet, takže si divák může vybrat, ale alespoň díky této éře se stal Agathin belgičan skutečně nepostradatelným. Vzpomeňme, jak těžce se propracovával do povědomí filmařů prvních čtyřicet let. ()
Je možné, že je to kvůli tomu, že jsem dřív viděl novější Poiroty a nemůžu si Sucheta vynachválit, tak proto mě tyto starší díly tolik nenadchli. I když je P. Ustinov jistě jinak uznávaný herec Poirot mu podle mě nesedí. Dále nevím, jestli to bylo tím, že jsem byl tolik unavený, nebo film opravdu provázely mrtvé chvíle, protože jsem na okamžik usnul a neviděl jsem celou hru. Teprve ve chvíli, kdy začal Poirot řešit jsem začal dávat pozor a i zde se našli slabé chvilky. Námět v podobě A. Christie je samozřejmě dobrý, ale mimo hlavních detektivů a záporáků to spíš herci kazili, hlavně ta strašná babizna, která sice měla být divná, ale otravovalo to i mě jako diváka a kdo si čte mé komentáře, tak ví, že otravnou babiznu v HP5 jsem si vychvaloval. Zkrátka a dobře, film se mi líbil, ale znovu se na něj asi nepodívám, možná jen kvůli chybějící části. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (1)
- Původní román Hra na vraždu z roku 1956 vychází z novely Greenshoreova kratochvíle, ve své době nepublikovatelné pro svůj formát (nebyla to ani povídka, ani román). (NinadeL)
Reklama