Režie:
Neil JordanScénář:
Neil JordanKamera:
Bryan LoftusHudba:
George FentonHrají:
Angela Lansbury, David Warner, Stephen Rea, Sarah Patterson, Susan Porrett, Terence Stamp, Jim Carter, Georgia Slowe, Brian Glover, Graham Crowden (více)Obsahy(1)
Společenství vlků působí povědomě až do okamžiku, kdy si hrdinka obleče červenou kápi, vydá se přes hustý les za babičkou a musí si dávat pozor na vlky. Pak pochyby zmizí a lze si tuto svéráznou variaci na Červenou Karkulku vychutnal se vším všudy. Vztah mladé dívky Rosaleen s její babičkou dalece přesahuje hranice vytyčené pohádkou, stejně jako mluvící vlk není jen místní kuriozitou. Podmanivý film Neila Jordana (Hra na pláč, Snídaně na Plutu) nabízí otevřeně psychoanalytickou hru s jednoduchým pohádkovým příběhem, v níž je všechno podřízeno propracované vizuální stylizaci, netradičnímu vyprávění a především důmyslným dialogům. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (166)
Vizuálně podmanivé, ale daný příběh je ve svých symbolech zoufale předvídatelný a poplatný době. Film se spíše než vrcholu zobrazení temné strany dívčího sexuálního dospívání - Lynchově Twin Peaks, blíží symbolismu Věry Chytilové v ovoce rajských stromů jíme. Červená u Rosaleen znamená menstruační krev, přechod od dívky k ženě, dialogy jsou opravdu prvoplánové a snaží se říci všechno (kdyby snad někdo nepochopil), není tu místo pro napětí či tajemství, jako v Lynchově pátrání po dívce, která se ztratila ve své sexualitě. Nehledě na to, že film neodpovídá realitě - ženy nikdy nebyly obětmi, ale samy jsou daleko dravějšími predátory než smečka vlků. Jordan to sice slabě akcentuje, ale bohužel vše zničí poslední scénou. ()
Tak tohle bylo ohromné překvapení! Společenství vlků rozhodně ani zdaleka nevidím naposledy. Zatraceně stylová, vizuálně nádherná hororová pohádka s úžasnou výpravou, krásně temnou a zároveň neskutečně úchvatnou atmosférou, úžasnou Angelou Lansbury v roli babičky, nádhernou a nádherně nevinnou Sarah Patterson... Uhrančivý a krásně snový film s hromadou nápadů. Tohle se Timu Burto... totiž, Neilu Jordanovi se to fakt povedlo. Naprostý skvost a jasných 10/10. ()
Pohádky jsou vesměs krutý všechny, tak proč je neudělat s hororovým nádechem. ()
Jordan je mistr popisu iniciačních prahů a tenhle film bych doporučila jen opravdu dospělým, ideálně rodičům, potože ti už vědí, co mají na mysli matky, když dětem říkají, aby si byly opatrné. Protože ve čtrnácti procházíme životem s blbostí lehkovážných, kteří tak snadno sejdou z cesty a zabloudí v lese, kde v houštinách čekají stvůry a kde se flákají divní floutci se srostlým obočím. Dospívání je horor, Jordan to umí připomenout a loví přitom výborně v archetypech západní kultury. Takže, Karkulky, bacha - vlci nejsou tím, čím se zdají být! ()
Svěží, uličnická, spikleneckým šepotem s mnoha jinotaji odvyprávěná drsná anekdota o dívčím probouzení a síle osobnosti, ne ve všem všudy dotažená, ale nechala u mě úsměv na tváři, a to se v dnešním chmurném dnešku cení. ()
Videné prvýkrát v čase môjho dospievania na rakúskej stanici ORF 1, kde som nerozumela ganz nichts a pre zlý signál som si tiež musela veľa kľúčových okamihov domýšľať - samozrejme, ako schválnosť to boli hlavne tie, ktoré ma z pohľadu dospievajúcej dievčiny zaujímali najviac.😁 A možno práve preto vo mne vyvoláva doteraz akési zvláštne nostalgické rozpoloženie. Originálnosť a naivnosť tohto rozprávkového hororu je fascinujúca a božská „Jessica Fletcher“ v úlohe babičky geniálne zapadla do malebne vytvoreného fantasy sveta. Atmosféra celého príbehu je nezameniteľná a jedinečná. ()
Moooc se režisér snažil... Opravdu hodně, některé scény jsou naprosto úžasné, kulisy jsou pohádkové... Bohužel se to celé jaksi minulo účinkem, děj a obsah filmu je na pohádku moc hororový a na horor moc pohádkový... Jistou hodnotu by mohl mít film po stránce psychologické, ale dle mého názoru ani tu nemá.. Bohužel musím říct, že u filmu jsem se nudil.. Atmosféra pracně podařenějšími scénami nastolená byla pak jinými naprosto nezdařilými scénami zničena. Film je nevyrovnaný a místy až vyloženě slabý... ()
Velmi zajímavá stylizace (Burtonovsko / Gilliamovský svět) a zajímavý nápad (zpracování Červené karkulky tak trochu jinak). Bohužel celý film je ukrutně nudný, ať už se na plátně odehrává téméř cokoliv - výjimku tvoří závěrečná pasáž (nebudu prozrazovat). Zajímavé je taktéž, že příběhy, které vypráví babička nebo holčička, jsou vlastně dvakrát nereálné... Postup až Lynchovský :-)________Zkrátka a jednoduše - seděli mi herci, seděl mi příběh, obří houby i oživlé hračky, mystický les i izolovanost vesnice od jiného světa, jenom tomu chyběla větší sepjatost, větší dějovost,něco, co by mě donutilo dívat se na ten film s napětím... ()
Mmm.. tak hororová karkulka hej? Môže byť... Atmosféra premakaná dokonale - väčšinu scén je prostredie v ktorom sa film odohráva zahalené do hmlového oparu... a do toho tá hudba... + tie úžasné masky!!! Fantastický-hovorový sen. ()
Vždycky jsem si myslel, že mám tyhle fantasy s magickou atmosférou hodně rád. Jenže možná mám rád akorát Scottovu Legendu, protože tohle jsem odzíval, Labyrint přetrpěl a Ospalou díru prospal. Společenství vlků bloudí někde mezi gotickým hororem, pohádkovým příběhem a psychoanalýzou. Střídavě přeblikává ve všech třech polohách, což vzhledem k množství motivů, podmotivů, dějových odboček a přeskakování v čase nepomáhá přívětivosti, ani srozumitelnosti. Film se netají ambicí nastolovat hluboká témata, takže kdo si v něm chce něco najít, tak si to tam taky najde, i kdyby to tam vůbec nebylo. ()
Pouhá fantasmagorie? Bizarní alegorie na Červenou Karkulku pro dospělé? Nebo bláznivá imaginace dětské noční můry? Možná vše dohromady. Ve výsledku je to asi stejně jedno. Faktem zůstává, že se mi tento hravý film postaral o jeden z nejintenzivnější hororových zážitků mého dětství. Popravdě, velice dobře se na něj kouká i dnes. Doslova hmatatelná atmosféra, geniální kulisy a dekorace. Stačí zkrátka popustit uzdu fantazii a nechat se unášet vizionářstvím pana režiséra. Neil Jordan umí. ()
Skvěle odvyprávěné staré známé pohádky, tentokráte poněkud v hororovém hávu... ()
Podivná verze Červené Karkulky. Hlavně ty masky vlkodlaků byly hrozný. ()
Z tohoto snově-halucinačního "převyprávění" vlkodlačí Červené karkulky v sexuálních konotacích by měl doktor Freud jistě radost, jelikož převrací nevinnou pohádku do lascivní hororové fantasy. Zatímco tajnosnubnou atmosféru, vizuál či studiovou výpravu má úžasnou, nechutné triky lidsko-vlčí proměny nechtěně rozesmávají. 5/10 [a ponechávám původní **]. ()
Doufal jsem v lehce gore úchylnou pohádku a dostal jsem jen nudnou vyprávěnku se směšnými triky a lepší kamerou. Škoda. ()
Ech, no já nevím, vizuální zážitek? Mně to přišlo odporně papundeklové, navíc ve chvílích, kdy jsem se měla bát tak jsem se smála nebo obracela oči ke stropu (uťatá hlava v mlíce budiž, ale ta následující replika zachráněné ženušky opravdu zasloužila facku), vlky předstírající skupinka psů vedená německých ovčákem taky nebyla moc strašidelná, zkrátka první půlka mě tak znechutila, že jsem se nedokázala dokoukat do konce. A když čtu reakce ostatních, tak mám pocit, že jsem se buď koukala na úplně jiný film anebo jsem ho utnula přesně před tím, než začal. ()
Tak trochu jiný pohled na klasickou pohádku O červené Karkulce. Otřepané tvrzení, ale na 100% platné. Symbolika zvířecího chtíče a divokosti kontra lidská urputnost a puritánství. Snaha vymezit se od všeho jiného a neznámého pod rouškou děcky přijatelného pohledu moudré babičky, která ve své zaslepené laskavosti ponouká vnučku netušeným tužbám. To vše v hávu studiového gothického hororu. Triky dnes už působí zastarale, jistá dávka sugesce se jim ale upřít nedá, stejně jako celému filmu. V časech pře-dokonalé animace platné v univerzálním měřítku. Scénář k filmu napsal sám režisér Jordan a jde o adaptaci povídky ze souboru Krvavá komnata anglické spisovatelky Angely Carterové, ve kterém přepsala i několik dalších pohádek. 80% ()
Známý námět, zajímavě podaný, až se mi chce říct ve stylu 19. století, ale na rozdíl od originálního námětu nedomyšlený až běda! Film je plný náznaků, jenže hororová atmosféra se jaksi vytratila a místo ní jsem byl nucen dívat se na triky, které neměly ani kvalitu (na svou dobu), ani smysl, ale měly vyvolat strach. A ten lovec se vzal odkud? Dialogy nestály za moc a scénář děravý jak cedník prostřílený brokovnicí. Přitom atmosféru to má, pohádkově hororovou, jenže jaký to mělo smysl, když neměla ani hlavu, ani patu - ostatně jako celý film. 40% = 2/5 ()
Tyto filmy nemám rád, proto dávám odpad. ()
Bavila ma ponurá atmosféra a čuduj sa svet aj " vlčie premeny " mali čo do seba. ()
Reklama