Režie:
Carlos SauraKamera:
Teo EscamillaHrají:
Antonio Gades, Cristina Hoyos, Laura del Sol, Emma Penella, La Polaca, José Luis Luna, María PagésObsahy(1)
V cikánské vesnici se domluví otcové Josého a Candely a svoje děti sobě zaslíbí. O několik let později si nešťastný José musí Candelu vzít, avšak brzy poté je pobodán ve rvačce, ve které hájil svou milenku Lucíu, a umírá. Carmelo, jež tajně Candelu miluje již od dětství, je neprávem zatčen, když se snaží Josému pomoci, a je vsazen do vězení. O čtyři roky později je propuštěn a vyznává se Candele ze své lásky. Avšak ona je prokletá a nucena každou noc chodit na místo, kde José zemřel a celou noc protančí s jeho duchem. Přestože si Carmela nakonec bere, stále ještě není od ducha svého muže odpoutána. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (26)
Můj druhý viděný „taneční“ Carlos Saura a oproti starší Carmen (1983), na níž mě fascinovalo a dovedlo mě k plnému hodnocení mj. prolínání dramatu ze zkoušené baletní hry s reálným děním mezi vztahy umělci-tanečníky, jsem se tentokrát dočkal přeci jen klasičtějšího inscenování tanečního dramatu, do aranžovaných exteriérů evokujících tematicky nějakou tu cikánskou kolonii. To však vůbec nemusí být výhradou směrem k pořád působivému a nezaměnitelnému zážitku (byť možná subjektivně tentokrát lehce slabšímu), protože bohaté dění plné zpěvu, tance, hudby s vyladěnou choreografickou stylizací ten zážitek po většinu i přináší, třeba už jen v napínavé sekvenci „šermířského“ souboje. Celkově mě nejvíc nadchla první třetina, nicméně ani později v této vášní protkané romance ze země toreadorů nechybí překvapení či zpestření v podobě fantaskního prvku, vtipu třeba ve veselé písničce pradlen o „ptáčkách“ nebo závěrečný tanec s gradujícím milostným trojúhelníkem až čtyřúhelníkem. [75%] ()
Přemýšlel jsem pouze nad jedinou věcí a hodnocení to určitě nebylo. Byl to jen fakt, jestli tenhle film už někdy viděl. Ale pak jsem to vzdal a raději se věnoval tomuto příběhu o čarovné lásce. Naprosto jednoduchému, přesto tak dokonalému. Víc snad nemá ani cenu psát, stačí se jen dívat a poslouchat. ()
----- "Tomu, aby se mrtví vraceli, zabrání jediné: Oheň." ----- Jenomže oheň, který "Čarodějná láska" přináší, je nadobro zkrocený - a potupně uvězněný v pečlivě udržovaném, všestranně zabezpečeném krbu, který s velkou rezervou splňuje všechny protipožární předpisy. Příběhu tak chybí vášnivá živelnost a nefalšovaný žár, které by společně výše uvedený oheň živily, aby se v případě potřeby mohl nekontrolovatelně rozhořet a všechno spálit na uhel ... aby se mohl stát živlem, jemuž se nelze ubránit - a před nímž se nelze skrýt. Ale třeba jsem jenom prachobyčejný (ne)kulturní barbar, který pro Carmela, Candelu a precizně provedená taneční čísla nemá dostatek pochopení ... 3,5* ()
„Moje hniezdočko je horúce a nikde žiadny vtáčik...” • Vskutku som sa predsa trocha viac obával práve toho, že akurát v tomto prípade už akosi teda i obzvlášť naskakujem do »idúceho vlaku« s tým azda naprosto automatickým upozornením, že som zatiaľ vôbec nenastúpil ani v úvodnej stanici v podobe Krvavej svadby; ba dokonca ani hneď na tom nasledujúcom nádraží v podobe Carmen, a tak tým pádom som sa ani nijako extra zvlášť nestihol poriadne zoznámiť i s ústrednými dvomi cestujúcimi/predstaviteľmi v danom kupé - elektrizujúcim Antoniom Gadesom a temperamentnou Cristinou Hoyosovou; zatiaľ ale čo trebárs povedzme takého rušňovodiča - Carlosa Sauru; jednako trošku poznám, pričom táto špecifická, «muzikálna-tanečná-spevácka» trať, mi bola napokon máličko nezrozumiteľnou, v čom podstate zároveň spočíval i jeden z rozporuplných pocitov, prečo vlastne ma táto »pomalá železnica,« až tak príliš e-x-t-r-a neoslovila, resp. trošku „naivný príbeh s neustále sa opakujúcimi motívmi.” • Normálne by som ešte aj podotkol, že ústrední protagonisti boli mierne odsunutými na vedľajšej koľaji, kedy zrovna zase vtedy - mašinista znovu prehodil výhybku smerom na opačnú koľaj, ktorej smer následne smeroval do akéhosi formového cieľu namiesto toho obsahového - inými slovami chcem teraz naznačiť najmä i to, že obidva cieľové prvky [obsah + forma], sa postupným časom prestali držať v jednej línii či harmónii; áno, presne tak - rozdelili sa každý oddelene; kedy tentoraz si už hádam i konečne prichádzam na svoje v tom ponímaní, nakoľko - pomaly švenkujúca, až by som dôkladne zdôraznil, že fetišistická kompozícia obrazu + miestami i úplne nadštandardne prevedená choreografia z pohľadu účinkujúcich aktérov, vrátane aj samotnej umelohmotnej výpravy zo štúdiového, španielskeho ateliéru, ktorý sa mi mimochodom celkom na začiatku náramným spôsobom pred mojim zrakom prekrásne doširoka rozprestrel, aby proste začínajúci divák aspoň na malú chvíľu nazrel do hlavných kulís, kde sa bude vzápätí inkriminovaný dej pomaličky odohrávať, ktorý takpovediac zúplna zatienila technická stránka veci; citovaná o pár riadkov vyššie. • V takejto celej podobe by som tento španielsky, muzikálový, tanečný a spevácky titul - viackrát absolvovať už nechcel, za to ale niektoré špecifické čísla/výstupy - rozhodne áno; napríklad ihneď s tými tancujúcimi, sympatickými dievčatami, ktoré vešali mokrú bielizeň..., alebo možno i podaktoré ďalšie. PS: Ak by dajme tomu dostala viacej hereckého priestoru - predstaviteľka Lucie - charizmatická španielska tanečníčka - Laura del Solová, ktorá mi pripomínala svoju budúcu, hereckú kolegyňu - Natáliu Portmanovú, tak pevne verím, že konečný výsledok by bol minimálne aspoňže i o rovný stupeň priaznivejším, pretože na hlavnú protagonistku Candelu v podaní Cristiny Hoyosovej - som si nemohol ani za svet zvyknúť, keďže mi z jej strany chýbala pravá ženskosť. ()
Muzikál s unikátním vizuálním stylem, navozuje zvláštní atmosféru magickýho realismu. Příběh se odehrává na obrovským jevišti s papundeklovýma kulisama 360° kolem dokola, na kterým má kamera úplnou volnost pohybu, a čehož nápaditě využívá. Dobrá scénografie, choreografie, hra se světlem a prostorem. ()
Galerie (19)
Photo © Tamasa Distribution
![Čarodějná láska - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/163/649/163649191_7b0c27.jpg)
Zajímavosti (3)
- Film doplnil příběh mluvenými dialogy a několika písněmi, ale použil celou hudbu baletu. Orchestr Orquesta Nacional de España řídil Jesús López-Cobos. Zpěvačkou, která zazněla na soundtracku, byla Rocío Jurado. Soundtrackové album, které dnes již není v prodeji, vydala společnost EMI. (classic)
- Režie a choreografie ve stylu flamenca se ujala Maria Pagès. Po filmech Bodas de sangre z roku 1981 a Carmen z roku 1983 je třetím dílem Saurovy flamencové trilogie, kterou natočil v 80. letech. Film byl uveden mimo soutěž na filmovém festivalu v Cannes v roce 1986. (classic)
- Film je založen na skladbě „El Amor Brujo“ od Manuela de Fally. (classic)
Reklama