Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Vladimír Dlouhý, Zdena Hadrbolcová, Karel Hlušička, Vladimír Šmeral, Darja Hajská, Josef Karlík, Bořivoj Navrátil, Jaroslav Satoranský, Zdeněk Kryzánek (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh chlapce z chudé venkovské rodiny, který v šesti letech následkem dětské obrny ochrnul. Díky vlastnímu odhodlání a silné vůli se za pomoci kamarádů vrátí ke své lásce, jízdě na koni. (Magic Box)
Recenze (134)
Keď som si nedávno pozrel dokument o živote a tvorbe Vladimíra Dlouhého, bol tam spomínaný tento jeho debut. Neviem, ako je možné, že som ho do včerajška ešte nevidel, ale už som to napravil. Kachyňov film je síce rozvláčny, ale vyznieva hlboko humanisticky, je oslavou nepoddajnosti s krutým osudom a spomínaný vtedy 12-ročný chlapec bol jednoducho famózny. Celý film patrí Dlouhému. ()
Tak tento film mozna navzdy zustane jednim z nejlepsich detskych filmu u nas natocenych. Stastna ruka pana rezisera, ze si vybral tak vyborne mlade herce, kteri se mu odvdecili naprosto verohodnymi vykony (mam tim namysli samozrejme hlavne Vladimira Dlouheho), ale ani dospeli herci nezustavaji pozadu. ()
Kachyňa je expert na ťažké témy a tak ma začiatok filmu prekvapil, aká selanka to je. Idylka s koňmi na dedine, chlapec ani veľmi nevystrája, len kamera otravuje farebnými filtrami, ktoré sú zároveň jeho hračkou. Už keď som to chcel vypnúť, prichádza zlom a to som sa už od obrazovky neodtrhol. Z detskej rozprávky je zrazu dráma ťažká aj pre dospelého. Peknými a hlbokých scénami Kachyňa nešetrí, len tej dychovky je možno priveľa, ale v závere slza spadla nielen symbolicky na kvietok, ale takmer aj u mňa. ()
Tohle mě hodně mile překvapilo. Nejen, že to na svůj žánr dost dobře funguje, ale ono to má obecně dost promyšlený scénář. Ať už citem pro tempo jednotlivých záběrů, tak i vedením příběhu, ale co mě dostalo úplně nejvíc je to, jak chytře se tu pracuje se symboly a určitými předměty a scénami na začátku, které postupem času dostanou další význam. Ať už ta barevná sklíčka, skok na ohradu, dokonce i ten orchestr a bylo tam toho i víc. Navíc se na to dost příjemně kouká (dokonce i ta část v nemocnici taková je, a to prostory nemocnice vyloženě nesnáším a vždycky z nich mám depku i když se v nich odehrává komedie), hodně mi sedla i ta poetika v tom, je tam krásná příroda, ten příběh má určitou sílu a je i fascinující sledovat touhu a odvahu toho kluka jít si i přes svoje postižení neustále za svým uskutečnitelným snem, ačkoli je ta cesta dlážděná spoustou bolesti a smutných chvil. Hodně se mi líbily i herecké výkony, hudba a hlavně kamera, která z toho námětu dostala maximum a nejeden záběr je úžasně natočený. Vlastně tomu ani nemám co vyčítat - snad jen to, že ten závěr trvá krapet déle než by měl, protože se v něm vlastně odehrává pořád to samé dokola. Plus možná ještě ty ne zrovna přesvědčivě udělané noční scény, ale to mi vadí skutečně minimálně. I tak se tohle Kachyňovi fakt hodně povedlo a poslední záběr mě vyloženě dostal. Slabých 5* ()
Škoda první poloviny, která je hrooozně dlouhá a dobu trvá, než se něco začne dít. Zato po neštěstném onemocnění hlavního hrdiny se začnou dít věci. Dlouhý začne mluvit, herci hrát a Kachyňa režírovat. Nemocnice není můj vytoužený plac, ale kdyby o mě takhle pečovala mladá Jana Švandová, tak bych tam chtěl zůstat co nejdýl. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (16)
- Režisér Kachyňa měl původně zfilmovat i další části Marshallovy trilogie, ale scénář Jaroslava Dietla se mu nelíbil, proto od tohoto záměru upustil. (raininface)
- Když se byl Michal Dlouhý po dvaceti letech podívat na místa natáčení a vstoupil do ohrady mezi koně, obestoupili ho přátelsky, jako by si na něj pamatovali, což ale k uplynulému času už není pravděpodobné. (sator)
- Scénář napsal v té době zakázaný autor Jan Procházka krytý jménem Oty Hofmana. Zdroj: Český hraný film 1961-1970, NFA 2004. (ČSFD)
Reklama