Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Vladimír Dlouhý, Zdena Hadrbolcová, Karel Hlušička, Vladimír Šmeral, Darja Hajská, Josef Karlík, Bořivoj Navrátil, Jaroslav Satoranský, Zdeněk Kryzánek (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh chlapce z chudé venkovské rodiny, který v šesti letech následkem dětské obrny ochrnul. Díky vlastnímu odhodlání a silné vůli se za pomoci kamarádů vrátí ke své lásce, jízdě na koni. (Magic Box)
Recenze (133)
Jednou z nezpochybnitelných schopností génia Kachyni bylo úchvatné převedení obyčejného venkovského života v ojedinělý filmový zážitek. Vladimír Dlouhý sklízí stejné sympatie jako Tomáš Holý a jeho nezlomného dětského ducha mu divák věří v každém pohledu. Kachyňa zbytečně netlačí na pilu, co se týče emocí a uvolňuje je ze samotného jádra věci, díky čemuž není toto vitální drama sentimentální, ale upřímné, láskyplné a každý, kdo jej viděl má možná nutkání přehodnotit své postoje k životu a být o něco více nebojácný a houževnatý. Skutečně přínosné dílo, které ani po tolika letech neztratilo nic ze svého půvabu a výpovědní hodnoty. 80% ()
3 hvězdičky za film a jedna navíc ze skvělý smysl pro detail, kterého je tento Kachyňův film plný. Už ve Fany jsem si toho všiml (scéna, kdy místní výtečník Zahradník plive z mostu). Fany sice vznikla o mnoho let později, ale viděl jsem ji ( a hrál jsem v ní) dřív .-) ()
Parádní adaptace Marshallovy knihy. Karel Kachyňa opět zaválel. O Vladimíru Dlouhém toho bylo napsáno již mnoho, nemusím to nijak obšírně rozvádět. Ohromný talent! ()
Keď som si nedávno pozrel dokument o živote a tvorbe Vladimíra Dlouhého, bol tam spomínaný tento jeho debut. Neviem, ako je možné, že som ho do včerajška ešte nevidel, ale už som to napravil. Kachyňov film je síce rozvláčny, ale vyznieva hlboko humanisticky, je oslavou nepoddajnosti s krutým osudom a spomínaný vtedy 12-ročný chlapec bol jednoducho famózny. Celý film patrí Dlouhému. ()
Toto není nejlepší dětstký film. Znám, znáte i vy ostatní spoustu lepších. Tak proč všichni hodnotíte tak vysoce? ()
Koně a pomoc při obrně, to byl moc povedený námět. ()
Filmy o podobném tématu už jenom takhle a nikdy jinak. Bez slzopudného patosu, velkých gest a s emocemi, které vychází z podstaty věci a ne jako konstrukt scenáristy. Odvaha i vytrvalost podaná tak, že i my zatoužíme mít k životu podobně vitální postoj jako postava Vladimíra Dlouhého, pro níž slova jako "nikdy, nemůžeš, nedokážeš" zkrátka neexistují. ()
Kdybych já byla věděla, kde můj milej oře, byla bych za ním běžela, přes nejhlubší moře. Nic mně není, líto je mně, když já si na tebe vzpomenu, srdce bolí ve mně, srdce bolí ve mně... ()
Jsem okouzlen. A to to přitom neříká nic jiného než že se člověk ani skrz ty zdánlivě nepřekonatelné překážky nemá vzdávat svých snů. Až se stydím, že jsem prve viděl teprve toto úterý; ocenil bych to už tehdy jako dítko školou povinné jako jeden z vrcholu naší tvorby pro děti a mládež? 80% ()
Skvělý Vladimir Dlouhý v kultovním díle božského Karla Kachyni. Zdeněk Liška opět čaruje a zdobí svou hudbou tento jedinečný příběh. Film o klukovském snění a statečnosti, jež musí čelit krutému osudu. Velké i malé role jsou v perfektním obsazení, ať už jsou to Bořivoj Navrátil a Oldřich Musil ve svých klasických postavách moudrých lékařů, či životní mazáci jako Vladimír Šmeral a Zdeňek Kryzánek. ()
Sice k tomuto dílu nemohu pociťovat nostalgii (s čímž jsem už bojoval už u Zlatých úhorů) ale nakonec mi to nezabránilo vtom, abych byl spokojen. Hned v úvodu Kachyňa předvede to, v čem je silný. A to poetické vylíčení světa a bezstarostného dětství. Přesto jsem se u některých naivnějších obrazů možná lehce zanudil. Ale jak kluk onemocněl, neměl jsem na to čas, páč začala poměrně dramatická podívaná, která dokázala překvapit i několika takřka psycho momenty. Ty tedy s příjezdem do nemocnice vyprchaly ale děj pak začal být ještě zajímavější a z filmu se nakonec vyvrbil moc hezký útvar pro všechny věkové generace s krásným poselstvím o tom, že naděje umírá poslední a člověk by se nikdy neměl vzdát. Netuším sice jestli to vždy jde ale bylo to od pana Kachyni pěkné. Ocenit musím i několik umělečtějších prvků (již na začátku nahlížení na svět přes barevná sklíčka a pak blouznivé sny, kdy se klukovi vrací různé představy či pomotané vzpomínky.) ()
Před devíti lety, kdy jsem tento film poprvé viděl, v době, kdy se tak nějak začínal přetvářet můj filmový vkus, už tehdy jsem si uvědomoval, že toto dílo opravdu stojí za to. Citlivá Kachyňova režie dělá z tohoto snímku jeden z nejkrásnějších českých filmů 70. let a Liškova hudba, ta snad, jako obvykle, ani nepotřebuje komentář. Vizuálně i formálně silný a nádherný film. ()
Na můj vkus příliš artové (pohled skrz barevná sklíčka pobaví jednou, podruhé, ale potřetí už spíše otravuje), Liškův neustále se opakující "cirkusový" motiv mě velmi rušil a a nějaký spád vyprávění nabralo až s chlapcovým onemocněním (v polovině filmu!). Objev Vladimíra Dlouhého, jednoho z nejtalentovanějších herců jeho generace, je tak jedinou věcí, proč bych se na snímek měla někdy podívat znovu. ()
Krásný příběh, který ještě více pozvedl herecký výkon Vladimíra Dlouhého. ()
,,Ten kluk mi někoho připomíná.... A nepřehrává. Zvláštní. Není to, čirou náhodou, Vladimír Dlouhý?'' Ano, byl to on. A jelikož u tohoto filmu jsou ještě titulky na začátku, nestihla jsem je přečíst a hned na začátku jsem nemohla zjistit, že ten malý kluk, který svým chováním a myšlením připomíná spíše dospělého člověka. Celou první třetinu filmu jsem byla strašně nervózní, jelikož jsem stále čekala, kdy klučinu skolí obrna. A když ho skolila, film byl rázem úplně jiný. Smutný, to ano, ale plný naděje a očekávání. Chlapec, který si toho musel hrozně moc vytrpět, ale popral se s životem jako žádný jiný. Když věříte, tak se vám vše podaří. (Tím nechci naznačovat, že nemáte nic dělat, lenoši líní!) ()
Úspěšný pokus o zobrazení ideje "zatvrzelosti lidského ducha", zde ovšem v tom nejlepší, smyslu. Kachyňa používá své typické "poetické prostřihy" (husy, vojenské ceremonie, atp.), které by u jiných režisérů mohly působit neúnosně, až kýčovitě, Liškova březkná hudba je mi naobtíž, zato si stále více vážím Procházkových scénářů. Vladimír Dlouhý je tu zcela nazastupitelný, nedovedu si nikoho (živého či filmového) představit v jeho roli. A na této ose: Kachyňa - Dlouhý, je také celý film postaven, tj. co se týká vedení dětských rolí, nemá Kachyňa v českých filmech konkurenci. ()
Z tohoto filmu si hlavně pamatuji to narovnávání nohou. Strašná scéna... ()
...pomerne zdĺhavé,nudné,s povinnou realistickou zápletkou...mnohým filmom natočených za socializmu sa vyčíta,že boli poznačené dobou a boli prosocialistické.....tomuto dielku sa to nevyčítalo nikdy,ale priam to z neho "trčí" ...chudoba, bez peňazí a tam niekde v závetrí už len strana /KSČ/ sa formuje.Nikdy mňa tento film nebavil ani v detstve ani neskôr - i keď kvalitné herecké výkony nemožno uprieť.Výsledok,ale pre mňa nie....doporučujem podobné Čenkovej deti od Fraňa Kráľa.... ()
Maminko, kdo to tady tak uhání na tom koni? To je přece náš chlapec. Krásný příběh Alana Marshala, kterého se ujal (a já jsem za to strašně ráda) Karel Kachyňa. Marshalova kniha je natolik vděčným dílem, že by se mi dost možná líbilo i zpracování nějakým cizím režisérem, ale Kachyňovo pojetí ve mně probouzí ten nepopsatelně milý pocit, který vyvolá jedině dobře odvedená česká práce. ()
Pohoda - taky normalizacny kludny oddychovy film, jaxa slusi a jak to mam rad. Jo, jo, za normalizacie vznikali v byvalej CSSR kvalitne filmy, tento je opat jeden z nich. Aj ked je to niekedy az prilis po voli vtedajsej vladnej moci /KSC/, filmu vladne zrucna ruka rezisera Kachynu a kvalitne herecke vykony. Vo filme si zahral aj Vladimir Smeral, znamy ako Boblig z Edeldstadtu zo znameho trezoroveho filmu z roku 1969. 86 % ()
Reklama