Režie:
Mika KaurismäkiKamera:
Timo SalminenHudba:
Anssi TikanmäkiHrají:
Jolyon Baker, Jürgen Prochnow, Fanny Bastien, Kari Väänänen, Matti Pellonpää, Soli Labbart, Clas-Ove Bruun, Jussi Lampi, Juice Leskinen, Esko Salminen (více)Obsahy(1)
Země, rok 2009. Planeta byla otrávena a zbytky lidí přežívají v severských krajích mezi dvěma mlýnskými koly. Na jedné straně diktátorská armáda, na straně druhé ozbrojené motorizované tlupy pod vedením sadisty jménem Duke (Jürgen Prochnow). Zdá se, že hrstka povstalců nemá naději na úspěch, stará šamanka však předvídá zvrat s příchodem tajemného cizince. (J.Connor)
(více)Recenze (3)
Dobře udělaná low budget jízda s perfektníma maskama a neuchopitelnou atmosférou. Takhle může vypadat jen finské motorkářské postapo se speedmetalovým soundtrackem a Jürgenem Prochnowem v hlavní záporné roli. Beru. ()
Finský MAD MAX ? To jsem si samozřejmě nemohl nechat uniknout. Výměna již mnohokrát otřepaných pouští za tundru je velmi osvěžující. Bohužel film samotný je možná zajímavý jako raritka pro fandy post-apo či skandinávského filmu, ale jinak stojí celkem za starou belu. V rámci žánru se podobá NIČITELŮM nebo SLIPSTREAMU, je prachbídně akční, ale není zároveň vůbec chytrý či nedejbože filozofický, spíše blábolivý a táhlý. Nakonec přidám jednu hvězdičku za to, že tam nahoře tenhle žánr vůbec spytlíkovali a za celkem vtipného Mattiho. ()
FILMOVÝ SCI-FI MARATON 2023 – země č. 11: FINSKO: Prvních 25 minut, kdy jsem brzy začal vnímat Hranici smrti jako akční postapo parodii s viditelným ponášením se na Mad Maxe, se už zdálo, že mě snad poprvé bude bavit nějaké „motorkářské“ postapo. Původní austrálský Mad Max mě nezaujal a dost zklamal i v rámci skutečně nevalných očekávání a z Herzovy Straky v hrsti jdoucí v těchto stopách v umělečtějším pojetí jsem byl lidově řečeno totální magor. :o) Tady mě na začátku vtáhla atmosféra a svižný akční spád, začala bavit nadsázka, spolu s ní trochu i některé postavy... jenže jak se trošku více rozběhl děj, začalo na mě zpracování působit poněkud nekonzistentně. Jakoby Kaurismäki přešel náhle na vážnější notu a nechal pak akční snímek s načrtlým světem divoké zkázy budoucnosti rozplznout v unylé romantice nesympatického dobrodruha a jeho sice hezké, leč jinak trochu otravné partnerky. Stylizace mě až na zdařilé záběry krajiny nebrala a jak jsem si dost užil začátek, s podobnou intenzitou mě naštěstí chytlo i posledních 20 minut. Vyzdvihuji tedy rozjezd, dojezd a ještě Jürgena Prochnowa coby ústředního záporáka, kterému jsem nakonec chvíli i začal fandit.... vím, že by se to nemělo stát, ale když mi ten zbytek připadal tak nemastný, neslaný a to včetně slavného finského svéráze Mattiho Pellonpää, který je sice nepřehlédnutelný a obvykle mě zaujme nějakou tu první minutku své přítomnosti, ale plně si mě snad nikdy nezíská a nebaví. Plně si mě tedy nezískalo ani další postapo plné motorkářů, byť ze zmíněné trojice mnou viděných se mi vlastně Hranice smrti „líbila“ nejvíc. [40%] ()
Reklama