Režie:
Olivier MarchalKamera:
Antony DiazHudba:
Erwann KermorvantHrají:
Benoît Magimel, Gérard Depardieu, Michaël Youn, Laura Smet, Moussa Maaskri, Carole Brana, Patrick Catalifo, Idir Chender, Jonathan Louis, Gringe, Dani (více)Obsahy(3)
Podnikatel Antoine Roca se dostal do problémů a může přijít o rodinnou firmu. Rozhovor s účetním jej dovede až k myšlence daňového podvodu souvisejícího s evropskými uhlíkovými kvótami. Do akce se rozhodne zapojit parťáky z pokeru, bratry Erica a Simona Wizmanovy. Aby se však do riskantního plánu mohli pustit, musí zajistit potřebné financování. Volba padne na Kamela Dafriho, nechvalně známou osobnost kriminálního podsvětí. Antoinův pád do světa zločinu začíná. (Magic Box)
(více)Videa (7)
Recenze (57)
Řekněte někdo tomu Marchalovi, ať taky jednou natočí špatný film, protože se mu to nedaří....Ne, teď už vážně, tento chlapík z francouzských končin každou svou detektivkou dokáže předčit konkurenci ze západní polokoule, jeho filmy totiž vždy mají řízný a úderný tón, který já můžu kdykoli. Tentokrát se sice nejedná o plnohodnotnou gangsterku se vším všudy, ale i to zpočátku pomalejší tempo ke konci nabralo neskutečné grády. Sešly se zde samá herecká esa, Benoit Magimel (čtěte francouzský Sean Penn, ta podoba je v některých záběrech až mrazivá) opět předvedl luxusní výkon, potěšil i Depardieu v menší roli (ale i na malém prostoru naplno ukázal, že se s ním dá ještě počítat). Líbila se mi kvalitní režie (jak jinak) a docela promyšlený scénář, jenž chytře dávkoval různé zvraty. A ten konec (vlastně začátek) považuji osobně za precizní uzavření kapitoly jednoho člověka, který nevěděl, kdy přestat (zde se hodí legendární hláška z Mafie: Ten, kdo chce příliš moc, může ztratit úplně všechno). 8/10 ()
Dlouho jsem měl tento film "nachystaný", že se na něj podívám, ale až nedávno na to došlo. Marchal není tak akční jako v jiných dílech (Válka policajtů), ale pozornost dokáže rozhodně udržet. Vědomí, že děj sleduje události, které se opravdu staly, zpravidla zvýší konečný "umělecký dojem" a tak tomu bylo i u mě. Benoît Magimel tentokrát rozhodně zastínil "velkého" (obrazně i doslova) Gérarda D. ()
Další z výletů Oliviera Marchala do francouzského podsvětí, tentokrát spíše límečkových zločinů se společnostmi Offshore, ikdyž v podání klasických pouličních mizerů. Celkově méně akční než obvykle, ale druhá polovina solidní. Hlavní hrdina, kterému na krk dýchá jeho tchán Depardieu a mafián od kterého si půjčil prachy, byl ok. ()
„KDYŽ JE TO TAK SNADNÝ, PROČ TO NIKOHO NENAPADLO …“ Byl trochu v píči s prachama, ale pak dostal nápad… okrást stát! Hele, tentokrát v tom nejede žádnej Čech (teda v tomhle filmu…). Sledujeme týpky, co maj koule, ale taky víme, že každá sranda jednou skončí. Postupně přituhuje na vícero frontách, takže z jednotvárnýho byznys plánu je celkem rozvětvená a slušná zápletka. Další film s ponaučením… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Mám miliony a (přesto mě) trápí emisní povolenky… PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Karbon čili uhlík, přesněji nejspíš kysličník uhličitý nebo oxidy uhlíku. Koncem roku 2009 vyšla tisková zpráva o tom, že daňové podvody s EUA (European Unit Allowances - evropské jednotkové kvóty) kysličníku uhličitého nebo ekvivalentních rozkladných produktů hoření stály evropské daňové poplatníky více než 5 miliard euro... Takže, když už mě to tolik stálo, tak bych se měl alespoň podívat, proč a jak jsem o svý prachy přišel... Přijít o prachy je ovšem jednoduché, obtížnější je pochopení pozadí celé kauzy, kterou dotyčná zpráva popísuje následovně: "Cílem EU je omezení globálního oteplování na 2 stupně Celsia nad úrovní hladiny před průmyslovou revolucí, snížení změn klimatu a splnění závazků z Kjótského protokolu. Každý členský stát povolil svým znečišťujícím zařízením určité množství práv na vyzařování prostřednictvím Přidělení národních kvót (či - ve filmu - povolenek). S těmito emisními kvótami je možno obchodovat na trhu jako s jakýmikoli jinými komoditami. Převod povolených kvót skleníkových plynů je zdanitelným plněním služeb."... Pozn. 1: Jinak je film možno považovat za rozšíření "Televizních novin". Pozn. 2: Pro Čechy by bylo rozhodně zajímavé, kdyby hlavní roli nehrál Benoît Magimel, ale..., ach ne, toho je beztak každý den plná česká veřejněprávní televize. Pozn. 3: Francouzi nás zase předběhli, kauzu "lehké topné oleje", kterou jsme také už více než před 20. lety zaplatili, mají čeští režiséři ještě před sebou. Pozn. 4: Na druhé straně, kam se Francouzi zašili, šlo o židovskou komunitu nebo by šlo o arabskou komunitu. Tyto dvě se sice nemají rády, ale pomocí freudovy doktríny "malých rozdílů" to jde snadno vysvětlit. ()
Reklama