Režie:
Franck DuboscScénář:
Franck DuboscKamera:
Ludovic Colbeau-JustinHrají:
Franck Dubosc, Alexandra Lamy, Elsa Zylberstein, Gérard Darmon, Lika Minamoto, Caroline Anglade, Laurent Bateau, Claude Brasseur, François-Xavier Demaison (více)Obsahy(1)
Jocelyn (Franck Dubosc) představuje přesně ten prototyp muže, který se snaží obelstít a ulovit každou ženu, která kolem něj třeba jen projde a stojí za hřích. Používá základní postupy: vytahuje se, přetvařuje se a především neustále lže. A když jej náhodou přistihne nová sousedka Julie (Caroline Anglade) v situaci, kdy zrovna sedí na invalidním vozíku po matce, a chce o něj začít pečovat, jeho srdce zajásá. Repertoár svůdnických postupů si právě rozšířil o nový trik a navíc se díky němu seznámil s krásnou ženou. Ale vše se zkomplikuje, když přijme její pozvání na oběd k rodičům. Setká se zde totiž s Juliinou sestrou Florence (Alexandra Lamy). Což by v jiné situaci určitě uvítal, jenže i ona sedí na vozíku. Bohužel se oproti němu z něj nedokáže jen tak zvednout. A Jocelynovi se přihodí to, co nečekal. Beznadějně a romanticky se do Florence zamiluje. Ale jak jí má prozradit, že jim na procházku stačí jen jeden vozík? (Cinemart)
(více)Videa (3)
Recenze (98)
Jocelyn je úspěšný podnikatel mající v jádru osobnosti i určitou sobeckost. Pro něj nejsou ženy ničím jiným, než neustále se měnící trofeje. Jednoho dne se rozhodne svést hezkou ženu poněkud podivným způsobem. Předstíráním, že je odkázán na invalidní vozík. Osud však nečekaně zamíchá kartami. Ona vysněná žena mu představí svou sestru, která ´vozíčkářka´ skutečně je. Ta ho nečekaně tak okouzlí, že plamínek lásky zažehne a dál se rozhořívá. Jak dlouho však potrvá, než se jeho podvůdek provalí? Francouzi pro romantické příběhy vždy měli svůj specifický cit a platí to i nadále. Emocionální snímek svým způsobem odkrývá jisté tabu, co se týče právě vozíčkářů. Žádným způsobem se tyto handicapované lidi nesnaží ani náznakem zesměšňovat a naopak poukazuje na holý fakt, že pro ně život nijak nekončí. Prožívají své radosti života i nadále a berou věci s určitým nadhledem. Příběh obsahuje klasickou romantickou šablonu, takže se dá předvídat dějový vývoj. Vyloženě o komedii se nejedná, avšak úsměvných situací je více než dost. Za pomoci jemného vyprávění přináší snímek krásnou filmovou odpočinkovou podívanou. Film je elegantní, plný něžnosti a romantických chvil. Pro nás je o to víc přitažlivý, že se natáčel i v Praze a pražské uličky a scenérie působí jako kulisa. Hanavský Pavilon na Letné, kde je Jocelyn s Florence na večeři, s výhledem na Prahu byl skvělým výběrem. Výjimkou je třeba Vítkov, použitý jako místo probíhajícího maratonu, který už asi ale pozná málokdo. Snímek jako svůj debut napsal a natočil, jinak svou profesí komik, Franck Dubosc, který si střihl i hlavní roli svůdce, a dá se říci, že tímto příjemně překvapil. Snímek po divácké stránce pohladí a zanechá příjemný pocit. Pokud je samozřejmě divák romanticky založený. ()
Na režijní a scenáristický debut docela fajn snímek, který ničím nepřekvapí a je příjemným kompromisem mezi hollywodskou a evropskou podobou žánru. Od první chvíle je jasné, jakým způsobem se příběh bude ubírat, což Dubosc naštěstí dobře ví a dává si pozor, aby nebyl moc přeslazený nebo sladkobolný. To se mu docela daří a na city diváků vůbec netlačí, což je vzhledem k tématu pozitivem a snaží se působit docela svěžím tempem, některými zajímavými momenty, kterých ale bohužel není moc a velice decentním humorem, který donutí jen k mírnému pousmání. Sám autor je v hlavní roli obstojný a civilní, stejně tak Alexandra Lamy je velmi dobrá a svým způsobem charismatická, snad jen Elsa Zylberstein svým pitvořením a přehráváním působí jako z jiného filmu. Potěšující je i to, že zápletka není tak hloupá, jak se od začátku jeví a nakonec je docela důvěryhodná a uvěřitelná, což je u romantické komedie skoro zázrak. Možná tu chybělo trochu víc sžíravého humoru na téma vozíčkářů a celé je to až moc uhlazené a s minimem tvůrčí invence, jako večerní jednohubka ale Tout le monde debut funguje více než dobře a je stravitelný i pro ty, kteří žánru ani francouzskému humoru moc neholdují. 60 % ()
Mám rád humor z vážných věcí, ne, který se jim vysmívá, ale který realisticky hodnotí daný jev - nezměnitelný, lidský, součást lidského života. V tomhle ohledu se mi moc líbila postava Florence. Ono takový humor může lehce sklouznout do humusu, ale nebyli by to Francouzi, aby to nezvládli. "Naštěstí nejsem sólistka. Při děkovačce sedím." ()
V krátkej dobe hneď druhý Francúzky romantický film s Alexandrou Lamy, ktorý som mala možnosť vidieť. Ten prvý nestojí takmer za zmienku. Tento bol síce o poznanie lepší, ale žiaľ mňa neohúril tak ako zvyšných 77% "opýtaných". Ak však máte chuť na romantiku, tak smelo do toho, možno práve vám Láska bez bariér sadne .... ()
Ono objektívne by bolo asi dať fakt aspoň 4, lebo toto je fakt skvost. Hercami (kks ďalší Alén Delon na svete?!), hudbou, scenárom a dokonca aj prekvapivým príbehovým "finále". Frantíci majú toto holt zmáknuté. Plné nemôžem dať, pretože mi nesadol samotný žáner. Ale rozhodne na film s takýmto názvom príjemné, pohodové a hlavne nevtieravé. ()
Galerie (56)
Zajímavosti (3)
- Natáčelo se ve Francii (Paříž) a v České republice (Praha). (Varan)
- Scéna z maratonu v závěrečné části filmu byla natáčena na pražském Vítkově. Mrakodrapy v pozadí, které můžeme vidět v této scéně, byly dodělány digitálně v postprodukci. (zbyshek)
- Celosvětová premiéra proběhla 23. února 2018 v Paříži. (Varan)
Reklama