Režie:
Jiří KrejčíkKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Miloš Kopecký, Božidara Turzonovová, Jozef Adamovič, Jan Přeučil, Ilona Jirotková, Jiří Sovák, Slávka Budínová, Magda Vášáryová, Pavel Landovský (více)Obsahy(1)
Pro námět své odlehčené komedie o půvabech a úskalích nevěry sáhl režisér Jiří Krejčík až do doby renesance. Za podklad ke scénáři, který si napsal sám, mu posloužily povídky z pera Giovanniho Boccacia a Markéty Navarrské. V příběhu "Arabský kůň" je úczyhodný měšťan messer Francesco Vergellesi tak pevně přesvědčen o ctnosti své manželky, že ji neváhá vsadit proti vzácnému hřebci, na nějž má zálusk... Povídka "Náušnice" vám ukáže, kterak si může chudá dívka dopomoci ke vzácnému šperku a jakých intrik je třeba, aby se postarší šlechtický pár konečně dočkal dědice... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (56)
Dvě vztahové partie, které v ostré fázi normalizace rozehrála skvadra Krejčík, Liška, Šofr, Pištěk, sice nejsou suverénním vítězstvím umění nad ideologií, ale přinejmenším remízu se pánům uhrát podařilo. Hlavně díky jejich talentu byly dva převážně interiérové příběhy televizního charakteru povýšeny na úroveň filmu pro kina, který vyniká bohatě zdobenými kostýmy, autenticky středověkým hudebním doprovodem a promyšlenou práci s barvami. Vyznění decentnější první povídky sráží necharismatický Jozef Adamovič, nedávající velkou příčinu k lítosti nad tím, oč Sandra vinou svého nesvobodného postavení přichází. Druhá povídka je kultivovanější variací teenagerské komedie o zásunu, v níž Sovák zaskakuje za vilné středněvěké soudruhy ze schůzovacích exploatací typu Muže na radnici. Sexuální narážky jsou příliš okaté a ochota služebné nechat se ohmatávat příliš poplatná tužbám vyžilých proutníků. Laťka vkusu nicméně není snížena zdaleka tolik, abych tento víceznačný diptych o předstírané potenci a oklamávání krátkozrakých mocipánů spláchnul do téže normalizační žumpy, kam patří filmy od Steklého nebo Balíka. 60% ()
Herecké výkony jsou dokonalé, o tom žádná. Místy je to i vtipné. Ale pokud si pamatujete televizní povídky, které jsou rovněž přepisem adaptací z Dekameronu, vypadá to tak nějak podobně - prostě televizně, nemůžu si pomoct. Dobře se na to kouká, dobře je to zahrané, ale na celovečerák chvílemi trochu natahované. ()
Dvě středověké povídky o lásce, tělesném potěšení a o nevěře. První povídka vypráví o starém hradním pánovi, který vymění 15 minut se svou krásnou ženou za nádherného arabského hřebce. Jak těchto 15 minut, kdy může pouze hovořit s paní domu, statný mladík využije? Druhá povídka je také o starém hradním pánovi, který se zakouká do mladičké služebné. A rád by, jenže už to nejde. Jeho paní je už také postarší a marně touží po nočních hrátkách a po potomkovi. V zámku je ještě k mání mladý čeledín. A jak to všechno dopadne, uvidíte v této zábavné televizní komedii. ()
"Kůň je někdy skoro tak důležitý jako žena..." Renesanční doba si žádá krásné a důvtipné ženy (Božidara Turzonová i Magda Vašáryová) i povznášející hudbu (Zdeněk Liška). Muži (Kopecký i Sovák) jsou tedy maličko vypelichaní a taky trošku "oslové". Ale jen krapet, aby se člověk na jejich účet mohl trošku pobavit (viz zejména druhá povídka). Jiří Krejčík udělal jinak vše proto, aby i v českých lokacích dal oběma povídkám odpovídající nádech své (tj. renesanční) doby (viz třeba skvělé kostýmy Theodora Pištěka). ()
Perfektní komedie, mne baví zejména druhá povídka. A ty řeči, že je to rozvláčné a mělo se to zkrátit? To už jste opravdu z amerických rádoby komedií někteří tak zblblí, že po komedii vyžadujete, aby na vás humor sypala od počátku do konce jak tatra písek z korby? Inu pro každého to asi není, zvláště ne pro ty, kteří neradi přemýšlí a nevyhledávají i skrytý humor, nebo jen úsměvy. Jejich chyba. Ale protože to nechápou, neznamená to ještě, že je to špatný film. Pan režisér Krejčík věděl moc dobře, co činí a výsledek stojí za to! ()
Galerie (17)
Zajímavosti (2)
- Pro natáčení posloužily exteriéry Telče, pražských Hradčan - letohrádek Belveder, dále např. Kozel či Ploskovice. (hippyman)
- Jozefa Adamoviče (Ricciardo) předaboval Eduard Cupák, komentář namluvil Luděk Munzar. (ilclassico)
Reklama