Režie:
Václav KrškaKamera:
Josef IllíkHudba:
Jarmil BurghauserHrají:
Vít Olmer, Alžbeta Štrkulová, Květa Fialová, Marie Glázrová, Vladimír Krška, Josef Kemr, Luděk Munzar, Pavel Zejfart, Jan Schánilec, Karel Hábl (více)Obsahy(1)
Podle stejnojmenné Turgeněvovy novely natočil Václav Krška vzpomínání stárnoucího ruského šlechtice Sanina, jenž si vybavuje nenaplněnou lásku, již v mládí zažil. Výrazné je nostalgické ladění, které provází příliš pozdní prozření. Hrdina se totiž při zahraničních cestách zamiloval do prosté dívky, avšak opustil ji kvůli krákodobému milostnému vzplanutí k sobecké krásce z vyšší společnosti. Režisér věrohodně vyřešil i potíže s odpovídajícím časoprostorovým zakotvením. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (30)
Nic naplat, ale tyhle fatální ženy šly Květě Fialové asi nejlíp. škoda jen, že jako protihráče tu měla zrovna Olmera, který svou pokerovou tváří ty postupné změny názorů a citů nedokázal příliš věrohodně zobrazit. K Mariinově výčtu zámků bych doplnila ještě Častolovice. ()
"...Mé blažené dni, jako jarní vody uběhly jste mi..." Ač od vzniku tohohle filmu uběhlo skoro 40 let, člověk si až musí povzdychnout, jaké že se to kdysi točily adaptace... A jaký to byl tenkrát Vít Olmer krásný mladý talentovaný herec... A nádherná (věčně ;-) Květa Fialová... Tohle klasicky natočené romantické drama o mužské slabosti a osudově promarněné lásce dle novely I. S. Turgeněva dodnes neztratilo nic ze svých kvalit ani půvabu. Velmi dobré, vlastně skvěle uměřené herecké výkony, stylová kamera, vynikající hudba ne moc známého Jarmila Burghausera a hlavně vůči předloze pokorná ale perfektní režie klasika českého filmu Václava Kršky řadí tenhle - dle mého poněkud nedoceněný a pozapomenutý - film do zlatého fondu české kinematografie, srovnatelný v rámci žánru se špičkovými díly italské nebo francouzské tvorby té doby... - - - - - (v citaci z filmu v úvodu komentáře slůvko "dni" budiž chápáno jako knižně řečeno "dny") ()
Omamné ovzduší citu, vášně, okouzlení obdobně vnímanou a pociťovanou přírodou je základní rámcem příběhu, vnímaného prostřednictvím zašlých dějů nostalgie někdejších šlechtických sídel ruského venkova. Schopnost vcitu, intuice, ale především tvůrčích uměleckých přístupů, které tu Krška prokázal, nejenže postihuje záměr literární Turgeněvovy předlohy, ale v některých ohledech ji překonává. Přál bych si, aby tato televizní klasika byla také pojata do českých nosičů DVD. ()
Avšak nic nepotěší duši, když je smutno, tak jako nádherný film z jiného filmového světa o lítosti nad uprchlým časem mladosti a vzpomínka nad ztracenou láskou, která je zde podivuhodně a romanticky procítěná. Ztvárněná ryzí filmovost lyriky Václava Kršky v tomto žánru je přímo příkladem, jak se dělá mistrovsky dokonalá režie. Mám rád ruské klasiky obzvlášť dnes, kdy naše filmy skomírají na citové úbytě ()
Krása.! ()
Bezesporu kvalitní umělecký film podle literární klasiky, Vít Olmer v roli šlechtice Sanina bezchybný, naopak Květu Fialovou bych tentokrát do role krásné svůdnice neobsadil (nejslabší místa jsou podle mne její cituplné výkřiky při jízdě na koních). Jinak též vynikající kostýmy a exteriéry (zámky Opočno a Konopiště, park v Průhonicích). Plný počet nedávám proto, že se mi úplně tak nelíbí obsah Turgeněvovy novely (ač je psaná krásným stylem a v mládí jsem v ní cosi hlubokého hledal). Vím, že film za to nemůže, ale nelze jinak, protože navíc -oproti novele - poněkud změněným koncem končí takřka absurdně a krutě. ()
Čtenář Stříbrného větru ví, kolikrát Šrámek odkazuje na Jarní vody, tudíž je docela logické, že Krška je též adaptoval. Jestliže ve Stříbrném větru však je Šrámek spíše záminkou pro Krškovo vidění světa, Turgeněvovi je víc věrný. ()
Nádherně starosvětské. Čas kdysi plynul nějak pomaleji, ale vášně byly možná o to prudší. Okouzlující ruský šlechtic Vít Olmer, svobodomyslná a nezávislá Květa Fialová, roztomilý Josef Kemr a první československá miss Alžbeta Štrkulová, která je důkazem, jak krásné byly holky před vynálezem anorexie. Balzám na duši. ()
Smutek, samota a úzkost po zbytek života toho, kdo zradil čistou, opravdovou lásku....."mé blažené dny, jak jarní vody uběhly jste mi" ()
Sice vizuálně efektní a opravdu srovnatelné s tehdejší evropskou produkcí, ale pro mě takové staromodní a suché, až na K. Fialovou mě nic jiného nedrželo u obrazovky až do konce. ()
Lehce pozapomenuté kostýmní drama. Prolog na samém začátku filmu je velmi pravdivý a bohužel nadčasový s každodenní platností. Bylo příjemné slyšet Jana Kačera jako vypráveče. Připomínka mladého Víta Olmera také není na škodu. Květa Fialová byla jako vždy okouzlující a taky trochu divoká. Dámy z vyšších společenských kruhů jí opravdu sedly. Pomalé tempo je trošku ubijející. ()
A přitom stačí, aby se jarní vody trochu vzedmuly a už je všechno jiné. Jiná je čára, kde se voda stýká se zemí. Jiná, kde jeden cit naráží na druhý. A který z nich byl ten pravý se zjistí, až jarní vody opadnou. Turgeněvova povídka se s Krškovou adaptací vhodně doplňuje. Kdo je přítelem korespondence musí sáhnout k originálu. ()
Kvalitní drama. Působilo na mě velice kladným dojmem. Celým dějem se táhnou dramatické chvilky. Záčátkem se rozjížděl celý film, středem nabíral největší obrátky, ale pak přišel poněkud nudnější konec. Většina scén byla dramatických, ale i některé však trošičku humornější. Velice kvalitně byly provedeny dobové obleky, ty hodně přidaly na mém hodnocení. Musím také zdůraznit na kvalitně provedený výkon Víta Olmera a ostatních herců. V tomhle filmu se jim podařilo velice bravurně zahrát dotyčné role. Tohle drama nebylo vůbec špatné, ale nebylo nejlepší. 73% ()
Teda rezisera krsku moc nemusim, asi aj preto, ze som zacinal Stribrnym Vitrem. Kazdopadne rezisersky nic moc, viem, ze to bolo podla Turgenevovej predlohy a ze sa tocilo na zamkoch, Opocno, Konopiste a nieco sa natacalo aj v Pruhonicich. Znesitelny priemer, to jo ale nic viac : 69 % ()
Povodí si jej svody, téměř viscontiovské, erbovní hadí krajky. Osudná vášeň v cukrkandlových rukavičkách. Zradil váž/e/nost máje. Ach, vy hříšné tůňky v těle. Jemné vlnky v bouřlivých proudech. Nezpečetěný na prsteníčku cit. Nevěrný to slib. Srdce slzí do kapesníčku. V rozlehlé opuštěnosti komnat, bez polibků. ()
Kdo vydrží první polovinu filmu, kdy děj nabízí pouze jímavé obrazy tehdejší společnosti, hysterické výlevy Jarmily Glázrové a nepovedeného Kemra, dočká se i nějakého dějového zvratu. Pomalé tempo a téměř nulový děj, do kterého jako svěží závan vstoupí Květa Fialová (ovšem příliš pozdě). Při sledování jsem se potácel mezi nudou a lítostí, že potenciál snímku nebyl přece jen lépe využit...50% ()
Adaptace ruských autorů se nikomu nepovedla. Tyto filmy jsou obecně omezené na vystupování z kočáru, žvanění v salonu o hovně, nekonečné scény z divadel a společenské fráze. Z úcty ke Krškovi jsem vydržel až do konce. Chování Víta Olmera, hlavního hrdiny souvisí se sexuálním psychopatem. Myslí jen koulema a hormonama. Jediný kdo tam hraje je Kemr a Fialová. Ostatní tupě čuměj do kamery a přeřikávaj text. Ani Pucholt by to nezachránil! Kamera Josefa Illíka je na úrovni, ale ani on to nezachránil. ()
"...Mé blažené dni, jako jarní vody uběhly jste mi..." A mě zas pěkně uběhlo sledování tohoto filmového přepisu ruského klasika. Květa Fialová je vážně tuze pěkná "zmije" a ruský šlechtic Sanin (mladý Vít OLmer) nemá po jejímž "uštknutí" pražádnou šanci ubránit se jejím svodům. Václav Krška pojal tohle Turgeněvovo romantické drama poměrně lyricky. Stačí se třeba podívat na kratičkou scénu, kdy se mladičká dcera cukrářky pohupuje na houpačce, je vám jasno, na co klade režie důraz. Maximálně přitom využívá krásy přírodních scenérií (jezero, lesopark). A tuhle lyriku krásně podtrhuje hudba Jarmila Burghausera. Dosti strhující je pak jedna ze závěrečných scén, kdy Fialová s Olmerem sválejí na koni a ona na něj křičí: "teď jsme volní jako ptáci.." ()
V první řadě je třeba říct, že nemám rád toto historické období, vznešenost a nabubřelost je jen pozlátkem. Lidi jsou stejně pořád titíž. Filmy zprostředkovávající onu dobu tedy musí mít výraznou přidanou hodnotu, aby mě zaujaly. Zde jsem ji hledal marně, příběh je příliš řídký, umělecké ztvárnění bez invence. Herci, lokace a kostýmy to prostě dohnat nemůžou zvlášť, když dominuje spíše afektovaná Marie Glázrová. ()
Pokud mate chut na stylizovanou carskoruskou kostymni podivanou, jdete do toho. Mlady Olmer, Kveta...atd. Ja u toho usinam. ()
Reklama