Scénář:
Kateřina PriščákováKamera:
Antonín HolubHudba:
Petr HapkaHrají:
Valerie Kaplanová, Pavel Nový, Veronika Jeníková, Lucie Čechová, Zbyněk Nosál, Lukáš Janota, Martin Jurčík, Michal Vacek, Magdalena Reifová (více)Obsahy(2)
Pes jako pes, zvláště když je puntíkovaný – tak si to alespoň myslí babička Prchlíková a díky jejímu omylu se rozehraje komedie plná psích záměn, v režii V. Plívové-Šimkové a D. Králové. Dalmatin Artuš je miláčkem početné rodiny Prchlíků i celého městečka. Zásluhou popletené babičky, která omylem pustí do domku zatoulaného psa Merlina, se život rodiny i městečka obrátí vzhůru nohama. Rvavý a hravý Merlin je totiž k nerozeznání podobný hodnému a přátelskému Artušovi… Krásná česká krajina v Podkrkonoší, která je i domovem V. Plívové-Šimkové a její dcery K. Priščákové, autorky scénáře, je stále přítomná v této komedii plné omylů a záměn. Role otce Prchlíka a matky Prchlíkové si zahráli P. Nový a V. Jeníková, babičku V. Kaplanová. (Česká televize)
(více)Recenze (50)
Podivně neučesaný a jakoby překotně natočený film režisérky-klasika dětského filmu. Scénář je spíchnutý mimořádně horkou jehlou, postavy jsou podivně napsány (pobožná babička, rozpolcená matka v podání M.Reifové, skoro psychopatický otec-myslivec, prodejce zvířecích kožešin) a výkony některých neherců jsou opravdu na hraně. Dialogy také nic moc, některé detaily (prostřihy na herce, kteří se většinou něčemu diví nebo jsou šokováni) jsou vysloveně amatérské. K tomu několik tradičních pádů, kolizí a recyklovaného situačního humoru. Ani Hapkova hudba není tak dobrá, jako bývala v době jeho dřívější spolupráce s režisérkou. Co se povedlo, je určitě výběr cvičených psích „herců“ , také někteří profíci (V.Jeníková a P.Nový) hrají spolehlivě a totéž se dá říct i o většině dětských představitelů, kteří alespoň působí přirozeně. Jednu hvězdu navíc oběma dámám dávám za to, že se film – na rozdíl od apartních opusů podobného ražení M.Poledňákové – vůbec nepodbízí, naopak se v něm ozývají i temnější tóny, které do dětského světa nerozlučně patří. Haf. ()
Bohužel jednotlivé součásti filmu nedrží při sobě, je to rozsypané jak skvrny na dalmatinu. Zvuk není dobře přilepený k obrazu, dialogy herců jsou škrobené, je to konglomerát hláškovacích scének, které se ale nikdy nestanou legendárními, protože nejsou na správných místech, nejsou životné, ani správně vypointované. Jenom tak plácají do vody, jsou rozsypané ve scénáři, který moc nefunguje. Herci, dětští i dospělí se nesešli s dialogy i neustále se opakující hudební motiv si jede po vlastní koleji, příběh bloudí. Jednotlivé scénky si můžete pouštět nezávisle na sobě, přehazovat si jejich pořadí a film to nijak zásadně neovlivní a nakonec si pustíte scénku s neckyádou, která se snaží mít nějaký emocionální dopad, ale ten se nedostavuje, dav dospělých a dětských komparzistů jen křičí a skáče před kamerou, jako že se náramně baví. Bohužel jsem celou dobu neustále viděl jen herce a komparzisty na filmovém place. Neměl jsem pocit, že sleduji skutečné osudy živých lidí a to je problém. Film se snaží o atmosféru hravého dětství a nějakou atmosféru má, ale mě neoslovila, byla mi spíš nepříjemná. ()
Černobílé psí pozdvižení má v sobě nesporný kumšt mistrně dětských filmů, ovšem kumšt je brzděn dobovými neřestmi, jako nucený humor, malé upozornění na sponzory, a samozřejmě lehce umělý postsynchronní dabing. Průměr skutečně drží Valerie Kaplanová s Veronikou Jeníkovou a drámo na závěr. Je prostě vidět, že to má oblíbená režisérka neměla plně ve svých rukou. ()
Rodinný film, který sice zavítal kdysi dávno do kin, ale televizní obrazovka jeho parametrům sluší mnohem lépe. Dvě zkušené režisérky si ho vzaly na starost a vyvařily vše, co už bylo v podstatě k vidění v jiných filmech. Roztomilí puntikatí pejsánci našli inspiraci v amerických 101 dalmatinech a celkové pojetí se blíží ke stylu Marie Poledňákové, ale když už je z formy. Herci to odehráli fajnově, ale nic moc originálního, a to včetně režijního rukopisu, ve filmu k vidění není, protože jako by každou scénu čerpal z lepších českých filmů. Párkrát se divák zasměje, nějaká ta legrace s filmem je, ale ústup ze slávy českých filmů pro děti a mládež je znatelný. 40% ()
Rok před filmem 101 dalmatinů uvedla Věra Plívová-Šimková tyto dalmantinky. To nejlepší z její tvorby měla dávno za sebou, ale tohle se mi v dětství hrozně líbilo. Láska ke psům, zachráněn pes před smrtí a Valerie Kaplanová čtyři roky před smrtí. Hlavně barevně a scénáristicky to nebyl nejlepší film. Hudba byla na dětské filmy slušná. Taky ty představy s korunou na hlavách psů mi moc neseděly. A o dětské role se postarali v té době slavní malí herci, kteří hráli tenkrát ve více dětských filmech. Ale že tento film nebyl moc reprízovaný asi taky o něčem svědčí. ()
Galerie (6)
Photo © Česká televize
![Artuš, Merlin a Prchlíci - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/190/190133_d5e771.jpg)
Zajímavosti (1)
- Film se natáčel především v Českém ráji, a to v obcích Tatobity, Malá Skála, Kozákov a jejich okolí. (rakovnik)
Reklama