Režie:
Stanley KubrickKamera:
John AlcottHrají:
Jack Nicholson, Shelley Duvall, Danny Lloyd, Scatman Crothers, Barry Nelson, Philip Stone, Joe Turkel, Anne Jackson, Tony Burton, Lia Beldam, Vivian Kubrick (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Opuštěný horský hotel, odříznutý od světa, to je vhodné místo k zešílení... Neúspěšný spisovatel Jack Torrance přijme práci správce v luxusním, ale odlehlém horském hotelu Overlook, který je přes zimu zcela odříznutý od světa. Pro muže je to vítaná příležitost najít klid na práci. Jenže od první chvíle, kdy Jack s manželkou Wendy a synkem Dannym do hotelu dorazí, se zdá být něco v nepořádku. Jack začíná být na své nejbližší neurvalý, nemůže se soustředit a objevují se u něj děsivé sny. Je to právě „osvícený“ Danny, kdo díky své zvláštní schopnosti pochopí, že v hotelu Overlook žijí duchové a ti jeho otce začínají ovládat. Ostatně chlapec je v dlouhých hotelových chodbách sám potkává… Film Stanleyho Kubricka vznikl podle románu známého spisovatele Stephena Kinga. Kubrick podle něj vytvořil nejen klasické dílo moderního filmového hororu, ale také mistrovskou studii postupného psychického rozpadu lidské osobnosti. Některé výjevy, jako zjevení nahé mrtvé ženy v koupelně, hektolitry krve, valící se z výtahové kabiny či finální sekvence v parkovém bludišti patří mezi ty nejděsivější okamžiky, jakých se filmařům podařilo dosáhnout. Snímek se zapsal do historie také dosud největším počtem klapek, které padly při natáčení jednoho záběru pro zvukový film. Stanley Kubrick, posedlý perfekcionismem, nechal Shelley Duvallovou opakovat jednu akci celkem 127krát, než byl se záběrem spokojen. Osvícení se tak dostalo do Guinnessovy knihy rekordů. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (1 973)
Hodnotit si nedovolím, ale musím alespoň napsat komentář (to abych se k tomuto filmu omylem v budoucnosti nevrátila:) ). Opravdu nejsem hororový fanoušek a psycho napínáky taktéž nemusím. A když se k tomu přidá ještě to obsazení, doba a skutečnost, že je to podle Kinga.. zkrátka mi to opravdu nesedlo, ani jsem to nedokázala dokoukat. Stupňující napětí u takových žánrovek mi hrozně vadí, zdá se mi předvídatelné a nesnáším to, jak v každé postavě hledám již od začátku nějakou zvrácenou osobnost. Pro mě prostě takové typy filmů nejsou... ()
Díky puntičkářskému a někdy až protivnému Kubrickovi při filmování, můžeme nyní zhlédnout po všech stránkách propracovaný strhující psychologický horor. Na rozdíl od jiných vyvražďovaček a potoků krve, je zde vsazeno na Hitchockovu školu. Drobnými libůstkami jsme vtaženy do rozjetého vlaku a zjištujeme, že se vezeme až do konce filmu. Podbarvení některých scén hudbou umocňují už tak mrazivé scény ve starém hotelu, přechody v čase, představy, detaily, to vše nemá chybu. Mozaiku drobnůstek u Nicholsona tak i u syna Danyho Kubrick dovedl rozvést do posledního detailu. Nevím sice, kterou sestříhanou verzi jsem viděl, přesto to je jeden z nejlepších filmových bonbónků. ()
Když během napínavého filmu mám občas husí kůži je to neklamné znamení, že hororo se povedl. Tento film se skutečně povedl. Pocit děsivosti zde vyvolávají dokonalé záběry kamery, hudba, prostředí a skvělý herecký výkon Jacka Nicholsona . Třeba scéna kde manželka Jacka Torrance zjistí co její muž celou dobu psal na stroji je naprosto skvělá a má 100x větší efekt úzkosti než kde jaké vyvražďování puberťáků. Jediný co kazí Kubrickovu témeř 5* práci je to, že Shelley Duvall jsem občas ten strach nevěřil ! ()
Docela dobrý film, ale takový kult to není. Nicholson přehrává (asi to po něm Kubrick chtěl), film je moc dlouhý - šíleně zdlouhavě působí různé jízdy kamery, v kterých si Kubrick přímo libuje. Pár scén je opravdu děsivých, častěji mi to ale přišlo takové neosobní. Jinak to celkem šlo, ten kritický duch komentáře berte jako reakci na ty nadšené ohlasy většiny ostatních. ()
Galerie (164)
Zajímavosti (239)
- Film bol v originálnej verzii zakázaný v Južnej Kórei. (Paldiny)
- Shelley Duvall, představitelka Wendy Torrance, po dotočení filmu prohlásila, že scéna "Here's Johnny!" se točila celé 3 dny a během toho bylo zničeno více než 60 dveří. (cihlenka)
- I keď sa o Stanleym Kubrickovi hovorilo ako o nekompromisnom človeku, ktorý musel mať počas natáčania vždy všetko pod svojou kontrolou, Jack Nicholson (Jack Torrance) s týmto tvrdením nesúhlasil a verejne povedal, že bol Stanley veľmi zhovievavý o otvorený voči novým nápadom, ktoré mal nielen on sám, ale aj ostatní herci. (srbak)
(1001) -„All day work and no play makes Jack a dull boy.“ ♥♥♥ Pokaždé, když přijde řeč na tento film, začne můj taťka o tom, že super super, Nicholson maniakální k zbláznění (muhaha), ale že si určitě musím přečíst ještě tu knížku, protože tam se teprve dozvím, proč a jak se to všechno děje, a že se tam King mnohem víc věnuje historii hotelu a bývalým mafiánským majitelům a vůbec. A já si pro sebe říkám, že právě to by pro mě byl možná problém, protože King často neví, kdy přestat, a nahlas se snažím vysvětlit, že o to Kubrickovi nejde, že on překládá slova vysvětlení do pocitů a pocity do obrazů a ve výsledném filmu tak nechybí nic, co člověk potřebuje, aby byl proti vlastní vůli vzdělán (rozuměj vystrašen k smrti). Vždycky, když si vzpomenu na "redrum", tak se bojím jít v noci potmě na záchod. Jinými slovy, film, u kterého se leknu, i když se objeví pouze titulek "úterý". Líbí se mi, jak Kubrick v jenom rozhovoru zmiňuje Kafku, když popisuje svoje rozhodnutí být civilní a realistický při adaptování výchozího materiálu: „Jeho (Kafkovy) povídky jsou fantastické a alegorické, ale jeho styl psaní je jednoduchý a přímý, skoro žurnalistický. Většina lidí, co se ho pokouší adaptovat, to úplně ignoruje a snaží se udělat všechno co nejvíc divné a snové.“ Ten rozhovor jsem si přečetla teprve poté, co jsem narazila na nějakou příšerně dlouhou a extrémně podrobnou fanouškovskou analýzu filmového Osvícení (analýza má dvacet jedna kapitol a k tomu několik dalších souborů s poznámkami a rešeršemi a několik hodin doprovodných videí). Namátkou: Autor v ní rozebírá třeba význam štaflí stojících na začátku filmu v chodbě (padne i přirovnání k pyramidě na americké jednodolarovce) nebo to, že Jack Torrance symbolizuje amerického prezidenta Woodrowa Wilsona, protože dva lidé na závěrečné fotografii z večírku roku 1921 jsou v obličeji mírně podobní Wilsonovi a jeho ženě Edith a že žena na fotografii má na šatech brož ve tvaru srdce zkříženého s holubicí a že skutečná Edith Wilson dostala od Francouzů diamantovou brož Holubice míru. Náhoda? Nemyslím si! Obvykle rozhovory s režiséry nevyhledávám, protože si myslím, že všechno podstatné už by mělo být ve filmu samotném. Po přečtení této analýzy jsem potřebovala trochu uklidnit a Kubrickův styl přemýšlení mě rozhodně uklidnil a dovolil mi nedbat na holubice a pyramidy. Zpátky k mé vlastní recenzi. Realistický, ale svým způsobem velmi podvratný přístup k filmu ústí v to, že největší děsivá síla filmu tkví v sérii nenápadných detailů. Například už od prvního zhlédnutí před mnoha a mnoha lety jsem si říkala, že vidím největší problém v tom, že Nicholson vypadá jako blázen ještě předtím, než se oficiálně zblázní. A teprve poměrně nedávno mě dostihlo plíživé uvědomění, že ona to je pravda. Jack se s příchodem do hotelu nijak nezměnil, všechno zlo si už přinesl uvnitř sebe a hotel mu jenom poradil, jakým způsobem svou zlost soustředěně ventilovat. To je kruté. To je zlé. Jen si poslechněte, co v jednu chvíli řekne barmanovi: "Just a little problem with the old sperm bank upstairs." Jéžišku, on je tak odporný člověk, že mávání sekerou skoro vypadá jako projev jeho něžnější stránky. A je to zvlášť působivé, protože Wendy v podání Shelley Duvall je jedna z mých nejoblíbenějších filmových matek a Danny v podání Dannyho Lloyda je jeden z mých nejoblíbenějších filmových synů. Při scéně, kdy spolu tito dva bloudí zeleným bludištěm, Dagmar pravidelně brečí prostým dojetím z toho, jak krásný vztah spolu ti dva mají. Jak on je vedle ní malý a jak se drží za ruce. Kdyby ti dva neměli ani sebe, bylo by to absolutně nelidské. A speciálně miluji, že chlapec je svým rodičům rovnocenný partner, chová se velmi chytře a je aktivním účastníkem probíhajících událostí, tzn. že netrpí klasickými neduhy malých dětí v (amerických) filmech. A jako myšlenkové cvičení si odnáším představu, jaké to je vidět úryvky minulosti a budoucnosti, ale nevědět, co je co, co se už stalo a co se teprve stane. () (méně) (více)