Režie:
Tereza NvotováKamera:
Martin ŽiaranHudba:
Jonatán PastirčákHrají:
Vladimír Mečiar, Tereza Nvotová, Milan Žitný, Fedor Flašík, Fedor Gál, Ladislav Snopko, Petr Pithart, Michael Kocáb, Tom Nicholson, Martin M. Šimečka (více)Obsahy(1)
Dokumentární snímek Mečiar, který v produkci HBO Europe a společností PubRes a Negativ natočila režisérka Tereza Nvotová (Ježíš je normální!), sleduje bývalého slovenského politika Vladimíra Mečiara a jeho dopad na slovenskou společnost včetně osobního života autorky. Té byl v době Sametové revoluce jeden rok. Po pádu komunistického režimu se do konkurzu na ministra vnitra přihlásil do té doby nikomu neznámý právník z maloměsta – Vladimír Mečiar. Ten se po výhře dostává až na politický vrchol, odtud vládne zemi bez skrupulí a za pomoci v demokratickém zřízení těžko pochopitelných praktik. Na pozadí rozdělování Československa si Tereza se svými kamarády hraje na politiky s Mečiarem v hlavní roli. Snímek Mečiar nepojednává jen o jedné etapě slovenských dějin. Popisuje univerzální a v současnosti velmi aktuální téma, podobný archetyp politika se objevuje po celém světě. (HBO Europe)
(více)Recenze (150)
Otázka je jaké publikum film zajímá. Jsou zde většinou archivní záběry, takže pro mladé představuje obtížně zachytitelnou historii. Film jsem viděl v Evropském institutu v Praze. Na návštěvě u spokojeného rentiéra Mečiara vidíme povšechnou konverzaci místo konfrontace. Film ale trochu klame tělem a má v sobě aktuálnost. Jde spíše o historii než o samotného Mečiara. Nová fakta se ale nedozvíme. ()
Tereza Nvotová na Mečiarově příběhu ilustruje dějiny Slovenska a své rodiny a kontroverzního politika vnímá skrze rodinnou tradici. Je znát, že Mečiara její rodiče moc nemuseli. Po právu, však to byl gauner. Jakkoli ovšem nepřinesl nic dobrého a "mafiánský kapitalismus" Slovenska 90. let nese jeho podpis, nechyběly mu mimořádné schopnosti. Film ho líčí jako obdivuhodného převlékače kabátů - při listopadové revoluci jako podnikový právník jednu chvíli neochvějně stojí za komunistickým vedením, aby druhý den stál v čele stávkujících dělníků. Jeden den byl přesvědčený federalista a Čechoslovák, následující ráno je z něj slovenský nacionalista a příznivec rozdělení... A fantastický manipulátor. Jedna z hodně pitomých premis často kritizuje mladé lidi, že se nemůžou vyjadřovat o době, kterou nezažili, respektive si ji nepamatují, zatímco pamětníci ano. Je to nesmysl. Naopak: nezatížený pohled je třeba mnohem víc než tvorba lidí, kteří ve zdokumentovávané době žili. Právě ti mají dojmy subjektivně zkreslené, často se v hloubi duše za hříchy minulosti stydí - proto je třeba nové generace, aby nemilosrdně zobrazovala nedávnou minulost a nikoho nešetřila. To jde Nvotové výborně. A je tam i varovné memento pro nás. V závěru dokumentu, po konci Mečiarovy vrcholné kariéry, Nvotová naznačuje, že "mečiarismus" pokračuje v podobě Roberta Fica. Jeho blízký spolupracovník tam bez skrupulí a cynicky nastiňuje, jak se dělá politický marketing - stačí charismatický lídr, tři miliony eur, nestydět se plácat hlouposti - rázem máte stranu s dvacetiprocentními referencemi. Jak prosté. Přesně tohle se teď u nás děje. Kdokoli volí Babiše, Zemana nebo Okamuru, ať si dá facku. ()
Tereza Nvotová nám predstavila takú malú exkurziu do politického života Vladimíra Mečiara. Udalosti dávkovala chronologicky, keď začala udalosťami zo sklárskeho podniku v Nemšovej kde pracoval ako podnikový právnik a svoje bádanie ukončila v roku 1998, kedy síce jeho hnutie vyhralo, ale nevedelo zostaviť vládu. Pravdou je, že dokument neprináša nič nového. Nvotová však umne zakomponovala do hektických politických udalostí názory obyvateľov, predovšetkým Mečiarových prívržencov. Vtedajšia silná polarizácia voličov mala oponenta v rodine Nvotových, ich pohľady a postrehy boli v protiváhe s Mečiarovými voličmi osviežujúce a hoci bola Nvotová ešte dieťa, jej politický názor sa jednoznačne formoval. Samotné scény s Mečiarom v Elektre boli zaujímavé, hoci málovravné, ale svedčili o nevyrovnaní sa Mečiara so skutočnosťami. Dokument je užitočnou spomienkou na charizmatického "otca národa", pripomína kam až dokáže zájsť manipulácia občanov a politické intrigy a núti diváka oživiť svoju historickú pamať. ()
Overvoice a stejně tak i potřeba Nvotové zbytečně se promenovat před kamerou, přesně ve stylu jejích dětských her z nichž dostaneme v dokumentu líznout, jsou naprosto strašné a to ne ani ze své podstaty, kdy zpracovat deziluzivní dopad průběhu turbulentních devadesátých let na jednu svobodomyslnou rodinu mohl být poměrně podnětný, ale hlavně tím, jak je snímek využívá nahodile, jen jako vycpávky mezi jednotlivými tematickými a chronologickými posuny. Jako informativní dokument ale Mečiar funguje velmi dobře, neodskakuje příliš tématu, jednotlivým aspektům jeho vládnutí nevěnuje více času než je třeba a nevynechává nic zásadního. Navíc v takto zkrácené formě je fascinující zase sledovat, jak lid propadává dokola a dokola těm samým typům vůdců, protože potřebuje svoje idoly, tatíčky, lidi, kteří budou silní za ně a vyřeší problémy místo nich. Jen si všimnout nakolik mají ve svých projevech a metodách společného lidé jako Mečiar, Fico, Trump, Putin, Okamura, Nixon či Mussolini. Ano, všichni jsou to chlapáci. ()
Takové čisté. Dokument, který neurazí, ale celou dobu mě nechává chladným. Přehledně shrnuje vše, co se událo, ale místy mi zrovna nesedí autorčiny zpovědi z dětství a autentické záběry. No a její samotný rozhovor s Mečiarem je takový nic neříkající, špínu na sebe nenakydá a mluví tak o ničem. Dobré. ()
Nie je to zlé, ale keď by som si zapol wikipédiu a trávil tam pol hodinu čitaním o tejto téme, tak by som sa dozvedel viacej. Ináč neviem či som jediný, ale tak strašne ma tá režisérka iritovala aj jej subjektívne názory. Zhrnutie minulosti, nič nové, 100% opakované, čistý priemer. ()
Dokument je zajímavý, ale co je mečiarismus jsem se nedozvěděl. 1) Nvotová se v dokumentu ani nepřiblížila k odpovědím, které mě ohledně Vladimíra Mečiara zajímají: odkud že se vzalo jeho charisma, v čem přesně spočívá a jak že to bylo s jeho vládou. Divák se nedočká žádného odhalení. 2) Nejstrašnější jsou adorační projevy Mečiarových voliček. 3) Jako bakalářská práce tehdy 25leté studentky FAMU je snímek fajn. Jinak...no, už jsem v televizi viděl i horší věci... 4) Výstižný koment: Psema***. 5) Zazpíváme si? S Pánom Bohom idem od vás, neublížil som, neublížil som žiadnemu z vás. ()
zostalo to niekde na polceste lebo tereza netne prilis do ziveho. sceny s meciarom v jeho elektre su dobre, ale nejde po nom ako pittbull a nedava mu prilis otazky na telo (co trocha chapem, ale stale je to premarnena sanca na nieco viac). rekapitulacia vzniku slovenskej republiky tiez dobra ale dost skratkovita (kludne by som sa obisiel bez pohladu do nvotovej osobneho zivota)... ()
Mečiara som nevolil, bol som vtedy malý. Učili ma, že keď spracovávam historické fakty, mám byť nepredpojatý a neutrálny. Už to neplatí? Pretože pani režisérka má svoj politický postoj a ten nám odprezentuje. Lenže potom bude asi nutné, aby podobný dokument natočil aj nejaký prívrženec Mečiara a ľudia po pozretí oboch filmov hľadali pravdu ich porovnávaním. Pochybovať o niekoho IQ na základe jeho volebných preferencií či toho, čo pozerá v TV, mi príde ako urážka obyčajného normálneho človeka. ()
Rozhodne som nehodnotil či to je, alebo nie je pravda. ()
Od Mečiara samotného se v dokumentu vůbec nic nedozvíme, takže je výrazně zajímavější paralelní sledování událostí divokých devadesátek, co si matně pamatuju z dětství, ale moc jsem jim tehdy nerozuměl. To je v dokumentu přehledné, má sílu i atmosféru. Kromě toho je to celé vlastně hodně hezké vizuálně, takže se na to pěkně kouká a dokument příjemně utíká. Celou dobu jsem si říkal, "slušný, tak za 3*", ale na konci začne být tak příjemně aktuální a temný, až ho to pro mě o úroveň zvedlo. ()
Jo, jo, mame na Slovensku a v CR ustavnych cinitelov, potom ustavnych ex- cinitelov, no a Meciar zapada do druhej kategorie. vcelku je to take ... nijake, autorka nesla do hlbky, ale volne klzala po povrchu. 90. roky na Slovensku bol sialeny extrem, len autorka sa do toho jaxi nepustila. Napriek tomu nadpriemer : 77 % ()
Taká krásna téma a nič moc. Škoda. ()
Musim dat ctvrtou hvezdicku, protoze dokument obsahuje spoustu dobovych zaberu, ktere daji vzpomenout na me mladi a ja si zive vybavuji spoustu udalosti, ac uz se z vetsiny jedna o samostatne Slovensko. Meciar milovany a zatracovany, maloktery politik byl tak rozporuplny jako on a urcite si zaslouzil obsahlejsi dokument, ktery by vubec nebyl spatny, pokud by se Tereza Nvotova odprostila od sveho vnimani one doby a nezminovala ani sve rodice, protoze me ve filmu o Meciarovi skutecne nezajima, kdy ho stary Nvota volil ci nevolil. ()
Už od začátku je cítit, že tenhle dokument není tak o době minulé, jako spíš o současnosti. A konec nám to jasně potvrzuje. Dokument je autorský a nepřináší nic nového, všechno je v podstatě známé. Jediné, čím mohl překvapit, byl rozhovor s Mečiarem, na něm se ale nic zvláštního nedozvíme. ()
1732. hodnocený film: ()
... a dodejme bohuzel. Prilis malo faktu, prilis mnoho dojmologie, prilis malo odbornosti. CHapu, ze emoce jsou klicovy, ale nemely by zastirat moznost neco se dozvedet... ()
No čo dodať ? Aspoň že toto obdobie je už za nami ?! " S Pánom Bohom idem od vás....."- Lepšie neskoro ako nikdy !!!!! ()
Kdyby Češi měli takového politika, na rukou by ho nosili, povídal tam jeden starší pán. . No, tak nám jednoho takového Slováci importovali. Dokument asi není příliš vyvážený, ale beru ho jako pohled mladé "holky" na dobu nedávno minulou. 70% ()
7/10 ()
Reklama