Kamera:
Majo SuzukiHudba:
Džuniči MacumotoHrají:
Rjóta Takeuči, Acumi Tanezaki, Aja Endó, Daisuke Namikawa, Džun'iči Suwabe, Kappei Jamaguči, Kóki Učijama, Mucumi Tamura, Sajaka Óhara, Tošijuki Morikawa (více)VOD (1)
Série(2) / Epizody(48)
Obsahy(1)
Chise Hatori odmalička prožívala život plný záště a opovržení. Kvůli její nevděčné vlastnosti, kterou přitahuje nejroztodivnější, pro obyčejné lidi neviditelné démony, žije v nepřetržitém strachu a nepochopení svého okolí. Jako sirotek nikdy nepoznala mateřskou lásku a dětství prožila daleko od svých rodičů. Její osud nabere nový spád, když je jako otrok vydražena Eliasi Ainsworthovi, tajemnému čaroději s hlavou příšery. Rád by z ní udělal svého učně a později ji i pojal za manželku. (Scalpelexis)
(více)Recenze (12)
Opravdu pozlátko. Je to pěkné, občas sladké, dost často sladkobolné i kruté. Ale vlastně je to přesně takové, jako napsal Jeoffrey: prázdné. A z toho důvodu nevadí, když nedokoukáte, nevadí, když zapomenete, protože nakonec ani nebudete vědět, co jste nedokoukali a co jste zapomněli. Slabé 3*. ()
24/48 Něžná anime série adaptující stejnojmennou mangu přináší nevšední divácké zážitky. Zatím jsem přečetla prvních 13 dílů dobrodružství Čise Hatori a překvapivě rychle jsem si zvykla na čtení zprava doleva. Líbilo se mi opakovaně se vracet k safe spacu, které mi jednotlivé kapitoly nabízely. Především ty v první sérii, tedy v prvních devíti knihách. Anime pokrývá prvních 45 kapitol. Emoce, které vyvolávají odlišně pojaté paneláže jsou zkrátka osvěžující pro někoho, kdo dlouho četl jen odborné knihy a klasické komiksy. Poměrně dlouho jsem hledala manga sérii, kterou bych si zpříjemnila lockdown, ale zatím se Čise nikdo nevyrovná. Snad jen dávná vzpomínka na Utenu. Čarodějova nevěsta je příjemnou směsí románu s mladistvou hrdinkou v hlavní roli, moderní fantasy odehrávající se v Londýně i mnoha kouzelných místech, setkáváme se s mnoha fascinujícími bytostmi a sledujeme nadšení Koré Yamazaki pro mýty a legendy britských ostrovů, ale i drobné současné reálie odlišné od Japonska. Mangu doplňují autorčiny deníčky z tvorby, mini příběhy oblíbených postav i nákresy různých prostředí a detailů. Anime zas funguje velmi dobře při respektování předepsané látky a doplňuje ji o skvělé barvy, realisticky zobrazené prostředí a klasicky kreslené figury, které se ve vypjatých scénách mění v cartoony. Nejprve jsem si nebyla jistá, jestli mi nebude vadit kombinovat obě formy, ale každá má svá specifická plus. Navíc je skvělé si moci vybírat mezi japonským a anglickým dabingem, protože každý z nich jinak dokresluje atmosféru. ()
Jak bych to nejlépe popsal? Jako kdyby skvěle vypadající závodník se šel připravit na odrazový můstek ke svému dozajista působivému skoku a povedl se mu leda stylově vypadající placák. Tento temnější anime koncept "Krásky a zvířete" není z nejhorších nápadů. Zasazení do poloreálného světa s hlubokým podtónem magie ať už v prostředí či postav je dozajista povedený a Studio WIT bezezbytku využil potenciál k naplnění jejich až úchylných a opojných audiovizuálních choutek, minimálně v prvním seznamovacím arcu. Nicméně již tehdy je znát, že hlavní ucelený příběh se bude velmi líně potulovat obrazovce někde na pozadí a čas budou vyplňovat ne moc podstatné kličky za vedlejšími postavami, které se objeví (za velmi prapodivnách podmínek) a zase zmizí jak pára nad hrncem. Toto skryté shoujo (stále nechápu, proč to má tag shounen) nás začne cpát sladkou vatou a i když je jasné, že vztah hlavních postav je ústřední téma, kolem kterého se to vše točí, je mrzce chladný a snaží se vytvořit iluzi, že se zde odehrává něco velkého. Omyl, tohle je čistá a levná manipulace, která zapůsobí na méně náročné diváky. Kde jsou ty emoce? Kde je to budování vztahu? I když střed tomu dává pevnější strukturu a zdá se, že se někam ubíráme (je to stále teskně pomalý a prosáklý nudou), poměrně drsně depresivní a pro oči nepohodlný závěr to rozhodně nevytáhne, ale jen mírně podrží. Nebyl jsem zaujat žádným záporákem a všechna ta náhodná kouzlíčka, náhodné skutky, Chisino náhodné vyřešení problémů bylo spíše na facku. Jsem nucen odmítnout milou formu, protože obsah bylo jedno dlouhé, nemastné, necitlivé, prapodivné a táhlé brodění do země nikoho s rádoby milými odbočkami. Bolestivé a netvárné. ()
Hrst vykalkulovaných citových vydíraček, postavy ploché jak hrudník jedenáctky a random směska motivů, které má autorka asociativně spojené s britskou magií a legendami. Jediným originálním prvkem je tu ta Eliasova hlava. Drop po 8. epizodě, meh. ()
Ano, je to pěkné. Ale přišlo mi, že to postrádá informace. Něco tam chybí. Otázkou je, jestli to něco je v manze nebo ne. Tak jak tak to není víc jak na tři. Manga bude asi lepší. ()
Z Čarodějovy nevěsty jsem upřímně docela rozpolcená, měla celou dobu pocit, jako bychom byli staří známí, jako bych našla pohádku, kterou jsem měla ráda jako malá a najednou se mi už tolik nelíbila, ale zároveň měla v sobě nějaké nostalgické kouzlo, které způsobilo, že mi svými pěknými chvilkami dokázala učarovat. Animace a hudba zůstala krásná jako ze snu, ale kompozice příběhu, jednotlivé peripetie a scénář (ač se velmi velmi velmi úpěnlivě snaží o opak) jsou pro dospělého člověka směšně jednoduché. Všimla jsem si u sebe, že typy příběhů, kde vystupují postavy, jež byly jako děti nějakým způsobem trápené, místo aby si užívaly bezstarostné dětství, pak už moc nezvládají hrát na mou romantickou strunu, ale namísto toho hrají na jakousi mou obvykle příliš nevyužívanou a trochu zaprášenou mateřskou strunu. Prostě. Celou dobu jsem měla akorát chuť Chise obejmout a říct jí, že všechno bude dobré. Naštěstí to za mě pak udělal Ruth, Elias nebo Silky, takže v tomto směru jsem opravdu ze srdce šťastná, že Chise našla svůj domov a líbil se mi i vývoj jejího vztahu s Eliasem. Ale. Bohužel tím má pozitivní slova pomalu končí. Ještě musím pochválit vtipné karikatury, které mi do temného příběhu paradoxně hrozně dobře sedly a docela pěkné supernatural bytosti, i když za mě mohly být trochu méně polidštěné. Zdálo se mi, že tady byla jakási povrchní snaha jim tu lidskost vzít, ale stejně se tvůrci nakonec uchýlili k bezpečnému a jednoduchému tvaru lidského těla, lidské řeči, lidského oblečení … Je to tak nejvíc easy a snadno se to sexualizuje, naturally. V seriálu chybí pořádná, silná hlavní zápletka, která by ho táhla, zatímco se řeší ty jednotlivé, stupidně nahodilé minizápletky s náhodnými vedlejšími postavami a nelogickým řešením. Je to přesně tak, jak píše Scalpelexis. (A to jsem TOLIK doufala, že pravdu mít nebude, protože OVA mě prostě fakt dostala.) Chise je navíc ta úplně nejvíc typisch fantasy hrdinka ever. Slabé děvčátko, které má schopnosti, o kterých ani netuší a dobrota z každého milimetru jejího těla tak překypuje, že je ochotná nechat se jí dobrovolně zadusit. To na mě bohužel přestalo fungovat cca před dekádou. Byla jsem celou dobu pevně přesvědčená, že jakmile přijde okázalý, vyumělkovaný a epický konec, ke kterému to celou dobu (ač lehce kulhavě) směřovalo, bude pro mě velmi snadné odpustit všechny nedostatky, kterými Mahoutsukai no yome trpí. Jenomže, oni ten konec vůbec nezvládli a to je k vzteku. Poslední dva díly jsou prostě jen hloupé, snaží se to uhrát na surovost a ohavnost, ale zapomínají na to, že divák používá mozek a když přijde další náhodné vyřešení, namísto dlouho očekávané kvalitní logické kličky, tak si toho všimnou. To mě prostě naštvalo a donutilo snížit své pomyslné průběžné čtyři hvězdy na ubohoučké tři. ()
Moc krásné anime, které je postavené na vztahu Chise a Eliase. Líbil se mi krásný fantasy svět. Samotné postavy moc povedené. Příběh plný napětí a sem tam i nějaká akce a romantika. Sice se zprvu může zdát, že půjde o veselý pohádkový příběh, ale opak je pravdou. Příběh chvílema docela krutý a postavy to nemájí rozhodně lehké. Po dlouhé době zase něco trochu jiného a hlavně něco, co stojí za kouknutí. 80% ()
Skvelý anime seriál, ktorý považujem za jeden z najlepších v kategórii romantických a zároveň fantastických sérií. Očarujúci vo svojom výtvarnom prevedení, ponúka pohľad do záhadného sveta kúziel. Atmosféra je veľmi ľahká a romantika sa začína jemne a prirodzene. Je to ako pohladenie po srdci pre tých, ktorí túžia po čarovnom, láskyplnom a romantickom príbehu. ()
Moc nechapu zdejsi komentare o tom, jak je Magova nevesta prazdna a bez hlubsiho smyslu... Divali jsme se opravdu vsichni na to stejne anime? Je pravda, ze pribeh jako takovy neni nijak originalni, ALE... tohle anime rozhodne neni ploche. Skoro kazda epizoda, az na ty temnejsi, pohladi po dusi, z celeho konceptu vyzaruje klid, krasa a harmonie, vizual nema chybu a behem sledovani jsem se casto pristihla, ze se bud usmivam, nebo jsem dojata k slzam. Tohle anime nema byt zadny inovativni zazrak, ma proste jen byt puvabne a srdecne, nic vic, nic min... Co se tyce anime, tak jsem normalne spis priznivcem tech poradne napinavych a popravde i tech dost gore nebo psycho, ovsem Magova nevesta byl pro mne velmi mily oddech od me bezne anime rutiny (Death Note, Monster, Mirai Nikki, Higurashi no naku koro ni, Shingeki no Kyojin, atd., atp.), u ktereho se nemusi moc premyslet a clovek si proste tech dvacet minut tydne mohl rict, ze je fajn, ze jeste existuji tvurci, kteri svoji praci delaji ocividne s laskou a tu taky posilaji skrz podobnou tvorbu dal. No jo, jenze koukat se dneska na serial, ktery nema hektolitry krve nebo hlavni zaporak neni naprosty magor a vsechno neni bud naprosto sokujici nebo sileny, to se proste uz nenosi... bohuzel. ()
Kráska a zvíře na manga-ovo; potřebujete - jednu mladou holčinu, jednoho stovky let starého mága (který není člověk), hrnec plný (pohádkové) romantiky a vše podlít Británií a její mytologií (přežvejkanou spolu s 'anglicky znějícími jmény' poněkud zcestnými ale o to nadšenějšími Japonci). Tolik k první sérii. Všecko fajné, včetně znělky a (opět poněkud zvláštně uchopených) biblických motivů. S druhou sérií kopčíme Harryho Pottera, magie mizí a z romantiky jsou občasné dvojsmyslné vtipy. Né, já si náladu kazit nebudu, a tak v zájmu mého (už tak vysokého) tlaku ignoruji existenci druhé řady. ()
Už dlouho jsem se chtěl podívat na nějaké anime přicházející s konceptem neobvyklého vztahu. Několikrát jsem na Mahó cukai no jome narazil - věřím v tomhle ohledu na osudovost a pokud se s určitým dílem setkám opakovaně a líbí se mi jeho premisa, obvykle na něj zaměřím svou pozornost. Zajímaví hlavní protagonisté a vývoj jejich vztahu, dobře zpracovaný svět, více než decentní vizuál a skvělá hudba - co více si přát? ()
Ani neviem ako mám toto anime ohodnotiť, nebolo zle ale ani dobre. Kedže som vydel ako prvé 3 OVA diely, ako fanúšik fantasy som mal od tohto anime veľke očakavania, ale ani jedno sa nevyplnilo, teda okrem krásnej animácie a to je všetko. Sú tu síce pekné príbehy, ale nikdy nejdu do úplnej hlbky. To isté by platilo aj o budovaný sveta, ktoré prebieha tak že: 1) Ukáže sa pred nimi nejaké kúzelne stvorenie a na vedľ. postávach zostáva vysvetlenie, alebo 2) Elias po ceste na dané miesto vysvetľuje Chise čo budu robiť. A presne tieto veci mi na tomto anime vadia, veci ako napr. Chise začne kúzliť z ničoho nič, a tieto veci by som strašne rád videl (jej učenie a vysvetľovanie o svete). Ale v tomto anime/mange ide asi len o to, že sa tu budú stále objavovať nové hrozby. Podľa mňa ani sama autorka nevie, čo vlastne chce z tohto príbehu spraviť. Má to prvky shounenu ale aj shoujo žánru. Z epizody 14 a epiz. o Silky mohla autorka urobiť úžasne príbehy, škoda že tomu nevenovala viac času a pocitov. Postavy tohto anime pôsobia strašne plocho a to hlavne tie vedľajšie, hlavne postavy pôsobia nudne a hrane (Chise - dobrosrdečna, Elias - chladnokrvný, detinský). Ešte musím ohodnotiť tu najhoršiu stránku Mahoutsukai no Yome, a tou je komédia ktorá tu vôbec nefunguje čo u mňa len znižuje hodnotenie tohto anime. A originálny koniec tomu vôbec nepomohol pretože bol strašne podobný mange (kapitole 45), až na to že v mange sa začal dalši arc. ()
Reklama