Režie:
Cesc GayKamera:
Andreu RebésHrají:
Ricardo Darín, Javier Cámara, Dolores Fonzi, Eduard Fernández, Alex Brendemühl, Pedro Casablanc, José Luis Gómez, Javier Gutiérrez, Elvira Mínguez (více)Obsahy(1)
Kamarádi z dětství Julián a Tomás kdysi tvořili nerozlučnou dvojici. Jejich přátelství však nakonec postupně vyprchalo. Zatímco rozvedený Julián zůstal ve Španělsku, kde prožíval vzestupy i pády během své herecké kariéry, učitel Tomás emigroval do Kanady, kde si díky své práci, ženě i dětem vybudoval poklidný život. Když se jednoho dne v Madridu opět shledají, jejich přátelství je rázem obnoveno, jakoby ani nikdy nevyhaslo. Společně stráví několik úžasných dní ve městě plném nostalgických vzpomínek a nezapomenutelných zážitků – ovšem s vědomím, že si během svého znovushledání budou muset dát poslední sbohem. Snímek je humorným a upřímným portrétem o odvaze přistoupit na to, že smrt je jen další součástí života. (HBO Europe)
(více)Recenze (14)
Čo po nás ostane na tomto svete sú vzťahy. Veľmi civilný film o priateľstve a o tom ako sa rozlúčiť pred smrťou. Mám radšej tento civilenjší pohľad v tejto otázke, ako hurá štýl, poďme si splniť všetky nesplnené sny za mesiac. Postava Pauly pre mňa úplne zbytočná a iba kazí výsledný dojem. Španieslky film roka a Ricardo Darin (poznáte ho ako p. Bombičku z Divokých historiek) nominovaný, za najlepší herecký výkon na EFA. Konverzačka dvoch priateľov z detstva počas 4 dní pri statickej kamere a čo, treba všetko vybaviť kým ešte môžete dýchať, ktorá vás na konci dojme. Nič viac nič menej. 7/10 ()
Hybnou silou tohoto melancholického filmu jsou Ricardo Darín a Javier Cámara, kde jeden je sice ze Španělska, druhý z Argentiny, ale dohromady jsou oba charismatičtí tak, že tenhle film o ničem naprosto parádně vyrovnají svými dialogy ze života a o životě. Mně to ke kvalitám filmu naprosto stačilo. Na dialogovky jsou Španělé opravdu mistři. ()
Dvě hodiny mluvících hlav s prakticky statickou kamerou. Bylo by to asi k nepřežití kdyby ty dvě mluvící hlavy nebyly Ricardo Darín a Javier Cámara. Takhle vás to na konci i trošku dojme. Pořád to je ale jen ultimátně konzervativní dramedie. To, že se stala španělským filmem roku mi jen potvrzuje mojí domněnku, že letos to zde žádná filmová sláva nebyla, rozhodně ne taková, aby se prosadila výrazněji i v zahraničí. O tom, jak dynamicky točit dvě mluvící hlavy se podívejte ve filmu The End Of The Tour. ()
Asi jsem si ten film nepustila právě ve vhodnou chvíli, v tom vidím jádro pudla. Je to smutné a je škoda, že jsem vše viděla jako v jedné tónině, kde se až tak moc nevybočí. Ano, do takové situace se může dostat kdokoliv, kdykoliv a co s tím dál? Ještě navíc se psem Trumanem velikosti kredence, ale kterého milujete. Jako komedii bych to žánrově nedala, nebylo tam moc momentů, při kterých bych se smála od ucha k uchu, možná jen pár jemných, skoro neviditelných náznaků. Ricarda jsem teď viděla poslední dobou často a ten byl tím středobodem celého snímku. Jeho kámoš, který za ním přijel, byl na můj vkus až moc nedomrlý, neustále udivený, prostě mi do té role moc nesednul, figurína by stačila, asi tak jsem to cítila já. Takže za mě pouhopouhá trojka. ()
Film vzbuzuje různé emoce. Není to klasické drama s rakovinou a citovým vydíráním, neobsahuje kázání, a je někde mezi realismem a romantismem. ()
Takí, ako ty, už vymreli. Si si toho vedomý?*Tak by si ma mohol vypchať a dať niekde do vitríny. Smiech cez slzy a slzy cez úsmev. Áno uznávam miestami možno trochu tlačili na pílu, ale nijak zásadne mi to neprekážalo. Vo filme s podobným námetom sa tomu zrejme nedá úplne vyhnúť. Krásny ľudský príbeh s výborným obsadením a pekným záverom. ()
Zaujimava drama postavena na rozhovoroch par ludi v ktorej sa riesi bliziaca sa smrt hlavneho hrdinu. Vzhladom na temu prekvapi, ze sa film nesnazi o prehnane citove vidieranie, ale po väcsinu stopaze ma celkom pohodovu atmosferu a obcas nie je nudza ani o vtipnu situaciu. Paradoxne mi prave trochu toho citoveho vydierania, ktore by mi vohnalo slzu do oci chybalo, pretoze ma nakoniec film nedokazal vôbec dojat. Aspon par vyhrotenejsich scen by bodlo. Takto to pôsobi prilis vlazne. Najviac sa mi pacilo kamaratstvo medzi dvoma hlavnymi postavami. Z hercov najviac vynika Ricardo Darín. Vysledkom je prijemny film na jedno pozretie. Skoda, ze sa take filmy netocia aj u nas. 6/10. ()
Vlažná polévka pro ty, kdo to mají takhle rádi. ()
5* další z řady nenápadných filmů, které budou patřit mezi mé srdcovky. Jedná se o konverzační film, který by mohli klidně hrát na prknech, které znamenají svět. Přináší lidský příběh o dlouhodobém přátelství dvou kamarádů, z nichž jeden se rozhodnul pro smrt kvůli nevyléčitelné chorobě. Není to však smutný film a vše je pojato s nadhledem a životním vyrovnáním. K maximální známce pomáhá i hlavní herecká dvojice. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 2 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 0 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 1 /// STYL: 1 /// CASTING: 3 (3*MAX) ] ()
Film stál opravdu na dvou hlavních hercích.S tím tématem se scénář popral famózně.A na závěr jakoby zůstala otevřená otázka :jak byste se zachovali vy? Byla to docela síla na psychiku ()
Sympatická dvojica R. Darín a J. Cámara spravili všetko pre to, aby smutný príbeh Juliana „zobrazili“ čo najlepšie. Na ich „herecké divadlo“ nemám ani slovo, ale na scenár a réžiu už áno. Silný a smutný príbeh bez výraznejších emotívnych momentov. Osobné hodnotenie: 71% (***) ()
Je Truman skutečnýě ústřední "postavou" filmu? V jistém smyslu ano, protože dodává příběhu umělce, připravujícího sebe i své okolí na odchod ze života, další rozměr. Trochu sentimentální, ale rozhodně věrohodný, ale zapající do rozvláčného a statického stylu vyprávění. Film posbíral řadu španělských národních filmových cen, mj. pro nejlepší film roku. ()
Príjemný film z bohatej filmografie najlepšieho argentínskeho tvorcu súčasnosti, Ricarda Darína. Tu je jeho postava zranitelnejšia než obvykle, aj tak však na vás dokáže zapôsobiť svojim zmierením s osudom a tým čo naňho čaká. Pôvodne som čakala, že film sa bude uberať trochu iným smerom a že prichádzajúci kamarát z Kanady bude aktívnejší a ukecanejší, nakoniec som ale sklamaná nebola. Film by ste neoznačili za čistú komédiu ani za čistú drámu, stojí niekde na polceste medzi oboma žánrami a z každého si berie trošku. Rada som sa prostredníctvom Trumana opäť raz prešla madridskými uličkami a barmi. ()
Takový obyčejný příjemný film. ()
Reklama