Režie:
Rudolf HavlíkKamera:
Václav TlapákHudba:
Ondřej KonvičkaHrají:
Jana Plodková, Ondřej Vetchý, Táňa Pauhofová, Denisa Biskupová, Rostislav Novák ml., Barbora Poláková, Lenka Vlasáková, Kristýna Ryška, Jiří Langmajer (více)Obsahy(1)
Příběhy hrdinů Bábovek nám ukáží, že některá setkání dokáží navěky změnit život. Všichni jsme totiž propojeni. Vztahy, prací, náhodami, nenávistí nebo láskou. Všichni jsme součástí té nejsložitější sítě, která je utkána z emocí, mezi nimiž nechybí humor, ironie, bolest, napětí a pochopitelně i láska a vášeň. Bábovky mapují současné partnerské i rodinné vztahy, ukazují zábavné a trefné situace z každodenního života, které zná každý z nás. (Cinemart)
(více)Videa (2)
Recenze (309)
Letmá sonda do současnosti. 1) Nikdo není věrný, všichni se za něčím pachtí a všichni jsou nešťastní._____ 2) Nevím, jaký byl v době vzniku filmu 43letý Rudolf Havlík obchodník. Jeho knížky - úvahy a povídky z obchodního prostředí z Indie a Číny (později i jiná cestovatelská témata) jsou skvělé. Jako režisér filmů se, zdá se mi, pořád ještě trochu hledá. Ale očividně je "on the road"._____ 3) Nakonec mě nejvíce zaujal pěkný mladistvě vyhlížející 21letý Oskar Hes (Ondřej). _____ 4) Věk protagonistů uvádím k roku natáčení, tj. 2019. ()
Nazývat ten film komedií mi přijde jako špatný vtip, humorná je tam maximálně tak postava ztvárněná Taclíkem, a ještě je otázkou, zda to byl vůbec záměr. Žánrově mi to přišlo veskrze jako drama, byť takové zvláštně zparchantělé, odtržené od reality, s nevěrohodnými postavami a mně osobně povětšinou nesympatickým obsazením (Novák, Poláková, Plodková, Biskupová, Nesvačilová ad.). Navíc mě tam celou dobu příšerně iritoval použitý soundtrack (působil na mě dojmem, že to kopíruje nějaký zahraniční film podobného ražení, který jsem už viděl, a hlavně tam hraje hudba snad celou dobu!) a především pocit, že si Třeštíková v tom scénáři strašně hraje na boha, a to její zacházení s postavami a to jejich násilné propojování skrze debilní motiv bábovek, mi prostě přišly jen trapné a dramaticky zcela dysfunkční. A teď a tady prohlašuji, že po dvou otřesných zkušenostech s Bábovkami a Po čem muži touží už nikdy nic dalšího od od tvůrčího dua Havlík & Třeštíková vidět nechci, protože mi to právě stačilo! ()
Veľmi milé prekvapenie spoza rieky Morava. A kľudne by som si vedel predstaviť, že toto bol pilot a vznikol by k tomuto seriál. Veľa príbehov, ktoré sa prepájajú, ale pritom každý by si zaslúžil lepšie rozobrať. Už som videl viac takýchto filmov, kde je viac príbehov, ktoré sa na konci spoja. Tu to bolo veľmi dobre spracované a natočené, ale niekde v polke som dostal pocit, že jeden príbeh je tam navyše, že je to veľmi prehustené a v istom momente aj nepriehľadné. Pravdepodobne spôsobené kratšou minutážou. Nevadí, rozhodne som si nešklbal kotlety, obsadenie bolo luxusné a moju pozornosť to malo úplnú. 3 z 5 ()
Jako odpolední televizní tvorba by to byl takový pěkný průměr. Taková povedená epizoda Ulice třeba. Jako celovečerní film je to slabé. Možná se ptáte, proč si to ten Ivoshek myslí, co ho k tak příkrému hodnocení vede. Inu, za prvé to, že se to označuje jako komedie, ale chybí tomu humor. Za druhé, že tu většina herců hraje blbě. Neříkám všichni, třeba Plodková je šikovná nebo Langmajer. No, a nejvíc ze všeho mě tu serou dialogy. Plytké, neživotné, slabé... Něco jako tvorba Patrika Hartla. Po zkouknutí jsem se podíval, kdo tohle dílo sepsal a vida, Radka Třeštíková. Tím je to myslím celé už jasné. ()
Nejhloupější - a fakt to nemyslím v dobrým - byly po novinářský projekci při čekání na tiskovku lamentace některých recenzentů a kritiků, jak moc jsou Bábovky nemorální a všechny postavy se chovají hnusně. Ti levicovější a ideologicky zaměření kritici to samozřejmě vidí jako sexistické chování k ženám, byť i ženy se ve filmu ne vždycky chovají hezky. Tyhle pseudointelektuální kecy mám fakt rád. Lidi se k sobě fakt nechovají jako věrní miláčkové, kupodivu. Stejně jako jsem se dnes dočetl v jedné podobně intelektuální diskuzi, že knihy Radky Třeštíkové jsou "nebezpečné, protože utvrzují u lidí stereotypy a jdou čtenáři na ruku, což z lidí dělá duševní lenochy a z literatury jakýsi ostrůvek intelektuálního a duševního pohodlí, kterým nikdy nemá být, a to není neškodné". Z těchto proklamací se mi chce zvracet, chybí tomu už jen volání po angažovanosti literatury či filmu a povinnosti vychovávat čtenáře nebo diváka. Ano, v jejích starších knihách je hodně stereotypu, hodně "nenáročného mainstreamu", ale na tom není nic špatného. Mě Bábovky nebavily ani jako kniha, ani jako film, ale abych kvůli tomu plácal něco o nebezpečnosti Třeštíkové... nad pseudointelektuální scénou se začíná smrákat, fakt. K filmu samotnému snad tolik - řemeslně je natočený dobře, výborný lokace, kdybych tam neviděl spoustu známých a někdy už okoukaných českých tváří, klidně bych věřil tomu, že může jít o lacinější film zahraniční provenience. Problémy vidím jinde - některé postavy jsou stereotypní (Plodková, Pauhofová) až hloupě napsané (Taclík), moc u nich nedochází k žádnému vývoji a nedočkají se ani katarze. Postav je tam pořád ještě moc, takže na jejich jednotlivé mikropříběhy není dost prostoru. Je sice pěkné a dokonce chvályhodné, když se divákovi nepodá všechno po lopatě a nechá se mu prostor pro vlastní interpretaci událostí, ale u některých postav mi prostě chyběla motivace jejich chování. A hlavně: srovnáním s Amores perros, Magnolia a podobně se tu bude ohánět každej druhej (a mimochodem z principu blbě), já vytáhnu jiné připodobnění: Bábovky jsou jako Láska nebeská s opačným znamínkem. Zatímco ovšem byl Curtisův slaďák feel good movie, Bábovky jsou pořádná depka. Hlavně ta vztahová, pro každýho je tam hodně nepříjemnej osud plnej bolesti. To by blbě nebylo, ale když je té depky tolik a pořád a pořád pokračuje, začne nudit. A to problém je. ()
Galerie (40)
Zajímavosti (13)
- Ve scéně ve třídě je vidět, namísto obrazu prezidenta, obrázek Krále Jelimána z Madagaskar (2005). (dobrota128)
- „Podařilo se nám natočit skvělý velký český film. Od začátku jsme věnovali pozornost každému detailu. Bábovky propojují příběhy žen, které se snaží udělat velká životní rozhodnutí a do jejich plánů zasáhne osud. Z jednotlivých malých příběhů se na konci stane jeden velký. Měli jsme před sebou velké výzvy a jednu velkou scénu, na kterou jsme se museli připravovat dlouhé týdny, abychom vůbec přišli na to, jak ji natočit. Film je plný skvělých hereckých výkonů a teď, když doděláváme poslední detaily, víme, že se nám celá ta mravenčí práce podařila,“ prozradil Rudolf Havlík o filmu. (SONY_)
- Práce na scénáři Bábovek probíhala skoro čtyři roky. (ČSFD)
Reklama