Režie:
Karel LamačKamera:
Jan StallichHudba:
Josef DobešHrají:
Vlasta Burian, Jaroslav Marvan, Ladislav Hemmer, Adina Mandlová, Marie Blažková, Čeněk Šlégl, Anna Gabrielová, Antonín Streit, Karel Postranecký (více)Obsahy(1)
Ošetřovatel Rozruch z nemocnice sv. Jakuba dostal z nemocenské pojišťovny místo očekávaného léčivého bahna umělý chrup. Když v pojišťovně osobně vyřizuje přehmat, jsou úředníci velmi neochotní. Rada Pěna přijde do pojišťovny, aby si domluvil výlet se svou tajnou milenkou, sekretářkou Věrou, kterou si chce vzít, až se provdá jeho dcera Heda. Pěna ohlašuje v pojišťovně návštěvu primáře Marka od sv. Jakuba a přestože ho osobně nezná, přimlouvá se za vyřízení jeho žádosti. Když rozčilený Rozruch za chvíli sdělí, že je z nemocnice od sv. Jakuba, úředníci ho považují za Marka a jejich chování se rázem mění. Šéflékař Bruner mu předepíše lázně, kam ho druhého dne osobně doveze. Skutečný Marek přijíždí do lázní s Hedou, které se představil jako Rozruch, aby se přesvědčil o nezištnosti jejích citů. I rada Pěna s Věrou přijíždějí, aniž tuší, že je přítomna i Věřina matka. V malých lázních se nakonec všichni potkají a jejich tajemství se prozradí. Po návratu do Prahy Rozruch, který tajně dostudoval medicínu, promuje, a dostává od Brunera místo v nemocenské pojišťovně. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (452)
Zdravotní pojišťovna je sice záhadně, ale naprosto dokonale fungující mechanismus, kterému však každý nemusí rozumět. Třeba takový Kryštof Rozruch nepochopil, že místo tradičního léčení ischiasu bahenními koupelemi vytasila pojišťovna triumfální tah v podobě nasazení druhého chrupu. Sice není známo, jakým způsobem tato metoda fungule, ale lidé by zkrátka měli zdravotním odborníkům věřit. Rozruch, zcela evidentně neznalý problematiky, se však pouší do absurdního boje s úřední byrokracií ("Já nemám žádná ústa, já mám hubu a tu si budu otvírat a hodně si ji musím otevřít, aby se mi tam ty zuby od vás ještě vešly!"), čímž vytváří klasické situace plné omylů, nedorozumění a konverzačního humoru. ()
Neskutečná komedie, kde Vlasta Burian hýří takovým vtipem, až jsem se musel místy za břicho popadat. Tohle jsou tak neuvěřitelné hlášky, že je mi až líto, jak jsou ty filmy staré a že už tu tenhle geniální komik není. Mezi současnými komiky prostě není nikdo, kdo by byl tak inteligentně vtipný a přicházel s tak neuvěřitelnými hlody. ()
Moje další burianovka. Tyto filmy se čím dál více řadí k těm, na které se ráda podívám znovu. Doslova se tluču do hlavy, že jsem komedie a vůbec filmy z první republiky nesledovala dříve, protože tam mezi nimi nacházím opravdu hodně povedených kousků. A film, kdyby byl sebevětší blbostí, Burian dokáže svým komickým mistrovstvím pozvednout. Naštěstí U pokladny stál není blbostí, ale dobrou komedií, a když se k tomu přidají herci jako Burian, Marvan, Mandlová a další, vyleze z toho moc příjemný film. ()
Kryštof Rozruch se činí a my, jeho diváci, s ním. Doznívající První republika v jeho laskavém doprovodu ukazuje své méně atraktivní tváře: nemocniční pokladnu až nepříjemně připomínající nešvary doby minulé i současné, kastovní pohrdání "lepších" těmi "méně ceněnými" a zajímavé lázeňské scény, kombinující kostýmní milostných omylů a nacházení komedii se zajímavými exkurzy na téma "co snese alkohol a co člověk". Domyslíme-li si k tomu kaskády skvostných skečů, invenčních point a jeden z nejlepších Marvanových výkonů po Burianově boku (nepodceňoval bych ani Čeňka Šlégla), jsme uchvacováni vodopády kvalitního českého humoru v nezapomenutelném podání skutečného "krále komiků". Ani se to nezdá, vždyť to bude teprve sedmdesát let, co POKLADNU dávali poprvé. ()
Rozruch vyvolává rozruch, kamkoli přijde. Úvodní tobogan v nemocenské pojišťovně, kam přichází směnit zuby za bahno, absolvuje ještě coby bezvýznamný a všemi přehlížený prosťáček s ostrým jazýčkem, ale v luxusním lázeňském hotelu už se dík bezděčné záměně stává vykonavatelem rafinované pomsty. Je nabíledni, že Vlasta Burian se tu cítí jako ryba ve vodě, sype jeden geniální vtípek za druhým, vychutnává si své spoluhráče a na závěr si střihne geniální a dosud nepřekonanou baladu o deliriu tremens. Byla by ale chyba domnívat se, že film stojí a padá jen s Burianem, na place se tehdy sešla plejáda špičkových partnerů, kteří si na nepoměrně skromnějším prostoru vydobývají zaslouženou pozornost. Jaroslav Marvan obohatil svůj tradiční fond o precizně vyvedenou figurku nedbalého doktůrka holdujícího v míře ne právě malé alkoholu, Trégl kráčí k divácké nesmrtelnosti s doutníkem a legračním slamákem na hlavě a Čeňku Šléglovi, který je v závěrečné etudě vydán napospas Burianovým fantasmagoriím v oboru léčení zaníceného palce, se dostává velké herecké satisfakce za všechna příkoří, jímž musel později čelit. Pokladna jasně dokazuje, o jak velkou a nenahraditelnou osobnost jsme Lamačovou vynucenou emigrací přišli. A zdá se, že nejen my. P. S. Pane kolego, co si dáváte na noc? – Já si dávám rolety dolů. ()
Galerie (11)
Zajímavosti (9)
- Role Vlasty Buriana je v hotelové knize podepsána Antonínem Streitem (MUDr. Marek) jako Krištof Rozruch, ale na navštívence, kterou Vlasta Burian rozdává v závěru filmu, je vytisknuto Kryštof Rozruch. (krib)
- Slavná „Balada o deliriu tremens“ ve skutečnosti nebyla slavné kabaretní číslo Vlasty Buriana. Pravdou je, že text k této baladě napsal sám autor předlohy – divadelní hry – Jiří Verner speciálně pro film těsně před natáčením v ateliérech na Barrandově. Podle svědectví Vernerovy manželky Blaženy se Vlasta Burian (Kryštof Rozruch) celou baladu naučil nazpaměť za pouhé dvě hodiny a ihned ji s Jaroslavem Marvanem (MUDr. Osvald Bruner) a Karlem Lamačem natočili. Už nikdy jindy Burian tuto baladu veřejně nerecitoval (ani na divadelních či estrádních scénách). (krib)
- Keď Rozruch (Vlasta Burian) prišiel do poisťovne reklamovať, že dostal namiesto bahna umelé zuby, vysvetľoval, že má v pravej nohe ischias. Pritom ale stále ukazuje na ľavú nohu. (J.J.1972)
Reklama