Režie:
Jean BeckerKamera:
Ghislain CloquetHrají:
Jean-Paul Belmondo, Christine Kaufmann, Henri Virlogeux, Michel Constantin, Nico, Béatrice Altariba, Edmond Beauchamp, Claude Piéplu, Jean-Pierre Darras (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Bývalý gangster vyrazí do Marseille, aby se osobně a pěkně postaru pomstil těm, kdo hodili vraždu na jeho kamaráda. (Netflix)
Recenze (24)
Režisérská prvotina, neboli debut, Jeana Beckera a ne zrovna povedená. Francouzský noir se sice vyznačuje patřičnou atmosférou, ale místy to dosti hapruje ve scénáři. Děj příběhu je celkově nestrukturovaný a poněkud nelogický. Zkrátka to vypadá, jakoby v tom něco chybělo. Týká se to i samotného konce příběhu. Bez jediného náznaku prostě najednou konec a hotovo.Takovýto omšelý dojem nezměnil ani již populární Jean Belmondo, který byl obsazen do ústřední role La Rocca. Ale jo, vynikl a celkově snímek povznesl, což lze docela považovat zázrak, neboť jeho postava ve svém vývoji postrádá patřičný směr. Těžko posoudit, jestli takhle náhodou nebyl lajdácky proveden střih, neboť režie je naopak vkusná. I kamera je dle každičkého záběru obstojná. Námět převzatý z románu Josého Giovanniho se k noir filmu hodí. Přátelství mezi dvěma kriminálníky a jejich vztah ke stejné ženě. Škoda že to celkově není obstojnější. ()
Je to ten typ filmu, který sledujete s úctou i zvědavostí, ale i jistým odstupem. Jako když vstoupíte do pyramidy a nakukujete do sarkofágu a bojíte se, že uvidíte mumii a nebudete kvůli ní večeřet. Podobný pocit jsem měla, když jsem si odtrpěla scénu vyhrabávání bomb. Myslím, že už to znova vidět nechci, i když krev se v černobílé snáší líp. ()
Hlavně ze začátku to na mě působilo jako nějaká poloamatérská záležitost- chlap střelenej do čela a neukápla přitom ani kapka krve, mrtvola div nevyskočila z kufru auta, jak sebou mlela, ta mrtvá holka na konci jakbysmet, ale nakonec to mělo něco do sebe, byť jsem si při tom v duchu přehrával Zvíře a říkal si, jakej kus cesty urazil JPB mezi La Roccou a Brunem Ferrarim. Učení holt dělá mistra. Bez La Roccy by nejspíš žádnej Bruno nikdy nebyl. ()
Un nommé La Rocca. O 11 rokov neskôr si autor predlohy Giovanni nespokojný s Beckerovým poňatím filmu natočil vlastnú verziu s názvom La Scoumoune. Ja som ako prvú videl verziu z roku 1972 a túto pôvodnú zhliadol až dodatočne. A musím povedať, že sa mi páčili obidve zhruba rovnako. Príbeh je až na záver vcelku podobný. Hlavnú postavu dokonca v oboch snímkoch stvárnil Belmondo. Tu bol však len na počiatku kariéry, ešte "nepoznačený" svojimi neskoršími komediálnymi úlohami. Asi prvýkrát čo som ho vo filme videl plakať. A pôsobil pritom dosť presvedčivo. Takže pre tých, ktorí ho poznajú najmä vďaka slávnejším komédiam tu môže vyzerať až netradične vážne. Asi najviac sa však oba filmy odlišujú hudbou. Chytľavý podmaz François de Roubaix-a, ktorý doprevádzal neskoršiu verziu tu nahrádza ticho dávajúce príležitosť vyniknúť jednotlivým záberom. Čiernobiely formát nevadil, možno práve naopak, správne dotváral pochmúrnu atmosféru kriminálu a napäté vykopávanie mín na pobreží. Zaujímavý počin... ()
Francouzsko-italské drama natočené podle námětu J. Giovanniho v hlavní roli s J. P. Belmondem. Úvodní věta naznačuje, že dílo se bude odehrávat v gangsterském prostředí a současně lze očekávat neobyčejný filmový zážitek. Neznámý a tajemný Roberto La Rocca zjistí, že jeho přítel Xavier Ade (P. Vaneck – švagr režiséra J. Beckera) byl odsouzen a uvězněn za vraždu, kterou ve skutečnosti spáchal gangster Vilanova. Málomluvný Belmondo se intimně sblíží s Vilanovovou partnerkou a poté si v dramatické scéně srovná účty i s ním. V menší roli Vilanovova společníka se objevil Belmondův dlouholetý přítel M. David, oděný do luxusního obleku, na něhož byl náležitě pyšný. Zanedlouho se na scéně objeví nepřátelsky vyhlížející M. Constantin, jenž se svou skupinou podobně nebezpečných kumpánů vyhrožuje některým místním barům a požaduje výpalné. Neohrožený La Rocca se rozhodne postavit těmto troufalcům a v další navýsost dramatické přestřelce je sice raněn, ale podaří se mu tyto nepříjemné potížisty zneškodnit. La Rocca se ocitá ve vězení, kde se konečně setkává se svým přítelem Xavierem, trpícím pod despotickým dozorcem na samotce. Pod příslibem zkrácení trestu se oba přihlásí do skupiny dobrovolníků, jež mají za úkol vyhledávat a zneškodňovat miny, což je velmi nebezpečná činnost a málem se stane Xavierovi osudnou. V závěru snímku se Xavier, toužící získat peníze na koupi venkovského statku a začít nový život, neuváženě pustí do vydírání jistého zámožného a vlivného muže a na jeho riskantní jednání smrtelně doplatí jeho sympatická sestra Genevieve (patnáctiletá Ch. Kaufmann). Ve snímku J. Beckera plném dramatických situací a drsných mlčenlivých mužů je napětí stupňováno výbornou kamerou a geniální Giovanniho atmosférou. Belmondo předvedl v jednom ze svých prvních snímků vskutku vynikající výkon a celkově film hodnotím ještě o něco lépe než přelomový snímek U konce s dechem ze stejného roku. ()
Zajímavosti (3)
- Film se natáčel na černobílý film formátu 35 mm 1.66:1 se záznamem monofonního zvuku. (Dragoni)
- Nespokojený s filmovou adaptací románu ze strany Jeana Beckera, který film režíroval, se José Giovanni se rozhodl natočit svou vlastní verzi pod titulem Smůla (1972), opět s Jean-Paul Belmondem. (Dragoni)
Reklama