Režie:
Sergio LeoneHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Clint Eastwood, Marianne Koch, Gian Maria Volonté, Wolfgang Lukschy, Sieghardt Rupp, Josef Egger, Antonio Prieto, José Calvo, Margarita Lozano (více)VOD (2)
Obsahy(3)
Když se dva hádají, třetí se směje. Clint Eastwood v hlavní roli filmu, který napsal pravidla spaghetti westernu. Prach, vítr, žhavé slunce Nového Mexika. Do města rozděleného válkou dvou klanů přichází cizinec. Je klidný a mlčenlivý, z nebezpečí hrozícího ze všech stran si nic nedělá. Brzy rozehraje riskantní plán: nabídne své služby oběma soupeřícím rodinám s cílem využít jejich nepřátelství ve svůj prospěch... První výprava režiséra Sergia Leoneho na westernovou půdu předznamenala zrod legendy. Leone čerpal ze snímku Tělesná stráž (Jodžimbo) Akiry Kurosawy, ve kterém je záhadným hrdinou bezejmenný samuraj bez pána. V rozhovorech se však přihlásil i ke klasičtějším inspiračním zdrojům (byla mezi nimi také Goldoniho hra Sluha dvou pánů). Hlavní postava redefinuje obvyklý typ kladného westernového hrdiny – z ulízaného džentlmena typu Limonádový Joe se protagonistou náhle stává cynický, osamělý pistolník, jehož motivací není ani tak dobro, jako spíš vidina výdělku. Clint Eastwood vytvořil v této postavě novou ikonu – drsňáka s kamennou tváří a dokonalou muškou, který otevírá ústa, jen aby vypustil lakonickou hlášku (režisér o Eastwoodovi prohlásil, že má dvě herecké polohy – s kloboukem a bez). Dobrodružnou pouť neproniknutelného pistolníka doprovází hudba Ennia Morriconeho, pro kterého se spolupráce s Leonem stala výtahem ke slávě. Nejslavnější hudební motiv z Pro hrst dolarů později použil i Quentin Tarantino v Kill Bill 2. Snímek Pro hrst dolarů vznikl v roce 1964 a byl vzápětí následován snímky Pro pár dolarů navíc (1965) a Hodný, zlý a ošklivý (1966). „Dolarová trilogie" se stala milníkem žánru a stylistickým vzorem všech příštích spaghetti westernů. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (599)
Za mě takových sedm z deseti. Je to totiž strašlivá čítanka. Docela dobrá čítanka, ale pořád čítanka. Člověk tam vidí všechny ty filmařské postupy, které díky tomuhle filmu zlidověly, žádné divácké orgasmy se u mě nekonaly. Hudba super, Clint super, jako učebnice filmového dějepisu moc zajímavé, ale na mě holt daleko víc působy všechny ty mladší filmy, které zde vymyšlené postupy dovedly k dokonalosti a především k soudobému divákovi. ()
Já si celou dobu říkám, že mi tento film něco připomíná, že něco podobného natočil Kurosawa a že se tento film jmenoval Yojimbo a on to je přiznaný remake… ;-) A Fistful of Dollars je film, který se mi nějakou tu dobu vyhýbal i přesto, že Leoneho obdivuju, stejně jako Clinta či Ennia. Ale nějak jsem vždy zapomněl, že jsem ještě neviděl celou "dolarovou trilogii". No, konečně jsem to napravil a jsem spokojen. Především proto, že je vidět, že Leone se ještě trošku hledal, takže to není zas tak dokonalé, jako následující dva díly této trilogie, ale má to své kouzlo, nenudí to a ty úvodní titulky jsou opravdu lahůdkové. Už se těším, až si někdy najdu čas a dám si "dolarovou trilogii" pěkně popořadě. Věřím, že to bude teprve ten pravý zážitek. 80 %. ()
Klidně bych hodnotil i nejvyšším počtem hvězdiček, avšak chci-li vyjádřit vzestupnost Leonových westernů, resp. vyrovnanost prvních dvou z dolarové trilogie a velkolepost jeho vrcholných westernů (Hodný, zlý a ošklivý a Tenkrát na západě), musím zůstat u silných 4*. Clint Eastwood v tomto počinu předvedl, že role drsných chlapíků s kamennou tváří, kteří toho moc nenamluví, ale o to rychleji střílejí, mu skvěle sednou, stejně tak jako pončo a vesta na košili. Pro hrst dolarů se vyznačuje také skvělým zpracováním a brilantní hudbou mistra Morriconeho, jehož ústřední motivy (nejen) westernových skladeb si budete pohvizdovat ještě dlouho po skončení filmu. ()
Vyprahlá prérie všude kolem, ženy, které se mladé stávaly vdovami, hrobník, který v ďábelském tempu stlouká rakve a pravidla, která vlastně ani pravidly nebyla. Tak by se dalo ve stručnosti charakterizovat pohraniční městečko v Novém Mexiku. Nehostinné místo, u jehož opuštěné studny se objeví bezejmenný pistolník, se brzy opět rozezní salvami z pušek a pistolí. Jenže tenhle pistolník není tak úplně hloupý a zatímco se jeho vinou likvidují dva zločinecké klany, on si slušně mastí kapsu. Když v roce 1964 angažoval režisér Sergio Leone vcelku neznámého amerického herce a totálně překopal klasický americký žánr, netušil, co tím rozpoutá. V italsko-španělských reáliích se tak zrodila klasika, citovaná nejedním filmovým slovníkem. Divoký západ je tu totiž představený v celé své krutosti, podřízený honbě za penězi a dokonale se rozcházející s dříve neochvějnými pravidly.. Leone, Morricone a Eastwood – trojice k pohledání.. ()
Táto časť je najslabšia z celej trilógie, ale aj tak ide stále o slušný western. Dej je pomerne jednoduchý, v tomto prípade to však moc nevadí, sú tu iné veci, ktoré negatíva vyvažujú. Predovšetkým skvelá, chytľavá hudba a postava C. Eastwooda - drsný chlapík pohybujúci sa na hrane zákona, ktorý má však dobré srdce. Tiež nezabudnuteľný záverečný súboj, ktorý ťažko popísať, treba len vidieť. Určite odporúčam. 80/100 ()
Galerie (146)
Zajímavosti (70)
- Leonemu sa Morriconeho hudba sprvoti nepáčila, narážal na nie príliš originálny námet v diele Gringo (1963), ktoré bolo Morriconeho prvotinou. Leone požiadal Morriconeho, aby mu pustil predošlú tvorbu, a tá sa začala Leonemu páčiť. Skončili pri skladbe, ktorú skladateľ zložil pred 7 rokmi. Hlas speváka Leoneho iritoval, a preto zisťoval, či neexistuje inštrumentálna verzia. Morricone ju našiel a stala sa základom pre skladbu "Gringo sa vracia" a vôbec prvýkrát sa v nej objavilo typické pískanie. Leone vedel, že má vyhraté. Našiel skladateľa, ktorý dolárovú trilógiu dostal o level vyššie. O pár rokov prehlásil: “Morricone je mojím najlepším scenáristom. Jeho hudba akoby hovorila sama. Hrdinovia nepotrebujú nič hovoriť.” (Biopler)
- Film mal premiéru 27. augusta 1964 v malom kine s drevenými sedačkami v zapadnutej časti Florencie. Prebehlo to bez akejkoľvek publicity, s minimálnym záujmom. Morricone neskôr pripustil, že si od filmu nič nesľuboval, bral ho ako epizódu, v ktorej mohol experimentovať. Leone však v úspech veril. Víkendová návštevnosť ho potešila a potom prišiel zázrak v pondelok. Dvojnásobná návštevnosť než cez víkend. Film sa na tomto mieste premietal ďalšie tri mesiace a potom sa presunul do kvalitnejších kinosál vo Florencii a neskôr do Ríma a do celého Talianska. (Biopler)
- Clint Eastwood (Joe) měl během natáčení problémy s italskými producenty filmu, kteří ho považovali za špatného herce a nelíbil se jim způsob jeho minimalistického projevu. „Abych dosáhl toho správného účinku, snažil jsem se působit lhostejně a proto si mysleli, že nehraji. Ale Leone věděl, čeho chci dosáhnout,“ řekl k tomu Eastwood. (ClintEastwood)
Reklama