Režie:
Oldřich LipskýKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Vlastimil HálaHrají:
Jana Brejchová, Jiří Sovák, Iva Janžurová, Lubomír Lipský st., Petr Čepek, Radoslav Brzobohatý, Stella Zázvorková, Jan Libíček, Josef Hlinomaz (více)Obsahy(2)
Fantastický příběh, jehož děj se odehrává střídavě v Americe, někdy na přelomu druhého a třetího tisíciletí, a v Praze roku 1911, je založen na myšlence, zda a do jaké míry by předčasná smrt zakladatele moderní fyziky, Alberta Einsteina, ovlivnila vývoj naší civilizace. Na rozdíl od většiny děl tohoto žánru, která posunují příběh do daleké budoucnosti, se zde děj naopak vrací pomocí „stroje času“ do minulosti. Jako historický fakt autoři označili skutečnost, že profesor Einstein mohl přijít v Praze roku 1911 o život – na této myšlence je postaven celý děj filmu. Příběh se odehrává „v budoucnosti“, konkrétně v roce 1999. Skupinka bojovně naladěných fanatiků si pohrává s nebezpečným vynálezem – takzvanou bombou G, kvůli které ženy obrůstají plnovousem a nerodí děti. Při hledání viníka toho všeho dojde lidstvo k názoru, že všechno má na svědomí zakladatel moderní fyziky. Do minulosti proto odlétá výprava profesora Moora s jediným cílem – zabít mladého Alberta Einsteina… (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (241)
Jedna z řady crazy komedií, která ale patří k tomu spíše průměrnému. Příběh je místy neskutečně zmatený, přehršel postav brání bližšímu vztahu k hlavním hrdinům, filmu by slušelo aspoň trošku přehlednosti. Co zaujme je určitě úvodní "ňadrová" scéna, pak striptýzová scéna a hodně přeslazený závěr. Zbytek mezi tím spíše průměr, ovšem velmi kvalitní. ()
Kvůli Janě Brejchové bych taky cestoval časem a rozhodně bych ji nezabíjel. Ztřeštěná komedie chrlící na diváka jeden gag za druhým v bleskurychlém tempu. Přemýšlet nad paradoxy a jinými záludnostmi cestování v čase nemá příliš smysl. Oldřich Lipský si totiž sympaticky nehraje na fyzikálního génia Einsteinova formátu a chce jen a jen pobavit, což se mu daří na jedničku a komediechtivý divák musí být spokojen. Pro mou již vymírající generaci (nezakomplexovaných) dětí socialismu bude asi vždy nestárnoucí klasikou, jejíž nostalgická vůně se nedá ničím přebít. Čtyři a nikoliv jen z oné nostalgie, řehtal jsem se jako kůň. Viděno během Season Challenge tour 2015 ()
Svérázná adaptace prózy klasika české sci-fi Josefa Nesvadby pokulhává právě především po stránce syžetové, což je ale pro fabule tohoto autora tak trochu typické (spolupráce s Milošem Macourkem se osvědčila snad jen v mnohem podařenější crazy komedii Zítra vstanu a opařím se čajem, kterou režíroval Jindřich Polák a scénář napsal sám Macourek s Polákem, ostatní filmy na motivy Nesvadbových próz či snad přímo podle jeho scénářů byly víceméně rozporuplné - namátkou Upír z Feratu, Blbec z Xeenemünde, Tarzanova smrt, Slečna Golem, Tajemství zlatého Buddhy atd.). Režisér Oldřich Lipský, který měl v té době na kontě již veleúspěšného a legendárního Limonádového Joa či vynikající a (trochu opomíjený) experimentální Happy end, realizoval další filmovou perzifláž, tentokráte na téma sci-fi, kterou, pro svou tvorbu tak příznačně, žánrově namixoval s crazy komedií, pohříchu se ale jeho film více než výše zmíněným kultovním snímkům podobá jeho dřívější spíše nepodařené satirické sci-fi utopii Muž z prvního století. Plejáda prvotřídních herců ani režijní mistrovství a řemeslná dokonalost prostě nedokáží zastřít choulostivá místa ne snad přímo slabého, ale minimálně průměrného scénáře. O to větší škoda promarněné šance, jelikož sci-fi o paradoxech vyplývajících z cestování časem se československá kinematografie jevila jako velice progresivní a daný snímek se dal chápat jako ohlas například ve Velké Británii právě kulminujícího kultovního seriálového fenoménu Doctor Who... Bylo to možná naposled, co se naše kinematografie držela na špici zachytávání nových trendů... ()
Film dost pripomina Zitra vstanu a oparim se cajem, kterej se mi libil vic, ale je to mozna jen tim, ze jsem ho videl vickrat a driv. Nicmene i tenhle film ma co nabidnout. Sice tu jde taky o zabiti nekoho znamyho pomoci cesty casem a je tu i par stejnejch hercu, ale Lipsky to natocil zajimave a v minulosti film misty pripomina Adelu. Navic ma film zajimavej konec. Z hercu, i kdyz jsou super vsichni, se mi nejvic libil Petr Cepek s jeho uchylackym smichem. Sice to nedosahuje kvalit Lipskyho nejlepsich kousku, ale i tak to je povedenej a zabavnej film. ()
EDIT 7/24 - Pustil jsem si to vlastně omylem, ale začátek mě po letech docela bavil, tak jsem se nechal unášet tím sci-fi prvkem a bláznivými nápady. Pak nastoupila klasická časová smyčka a mě jen mrzelo, že se nepovedlo natočit starou Prahu podobně jako v Adéle. A celé to graduje - bondovské prvky, černý humor, dokonce na striptýz dvou hlavních hereček dojde!, chvilku je to crazy, chviličkuslapstick. Mimochodem mi to v určité chvíli přišlo, jako kdyby někdo vzal Zítra vstanu a opařím se čajem a natočil to jako parodii. A mimochodem - nejenom, že je zde antigravitační pistole, ale dávno před selfie je tu i selfie tyč! PŮVODNÍ KOMENTÁŘ: Skvělé technické a technologické nápady plus mám pocit nikdy nijak dál nikde zpracovaná myšlenka, že i kdybychom se vrátili do minulosti, abychom změnili chod dějin, k ničemu to nebude, neb a/ o tom nikdo, ale fakt nikdo nebude vědět, že k nějaké změně došlo, za b/ místo hrůzy jednoho typu se objeví hrůza jiného typu a jede se dál. Ale film klopýtá příběhově, po přesunu do Prahy vlastně není o co hrát, a tak jen čekáme, kdy už konečně a jestli vůbec toho Einsteina zpacifikují, k čemuž vede úmorná a nijak vtipná cesta. ()
Galerie (31)
Zajímavosti (22)
- Stella Zázvorková (Wertheimová) si raz cez obednú prestávku vo svojom kostýme odskočila do centra Prahy kúpiť pár pív a chlebíčkov. Tento malý úlet neušiel turistom ani domácim, pre ktorých sa stala neplánovanou, zato príjemnou "atrakciou". (Raccoon.city)
- Jestliže bomba G ohrožovala ženy v roce 1999, bylo by Albertu Einsteinovi, který na konci filmu hraje na housle, 120 let. (Chegi)
-
Gwen Williamsová (Jana Brejchová) v jedné ze scén praví: "A po obloze nelétají nic než ptáci," na což kočí odpovídá:
"A co jiného by mělo létat?" Příběh se přitom objednává v roce 1911, tedy přibližně rok po prvním letu J. Kašpara. (sator)
Reklama