Režie:
Nadine LabakiKamera:
Christopher AounHudba:
Khaled MouzanarHrají:
Zain Alrafeea, Yordanos Shifera, Boluwatife Treasure Bankole, Kawthar Al Haddad, Fadi Kamel Youssef, Haita Izam, Alaa Chouchnieh, Nadine LabakiVOD (1)
Obsahy(1)
Příběh dvanáctiletého chlapce, který zažaluje své rodiče za to, že mu dali život, je strhující výpovědí o životě nejchudších ve slumech současného Libanonu. Snímek, který na festivalu v Cannes ohromil diváky, kritiku i porotu, je díky své směsi realismu a intenzivních emocí přirovnáván k slavnému Milionáři z chatrče. Libanonská režisérka a scenáristka Nadine Labaki podává vyhrocené a lehce pikareskní svědectví o extrémních podmínkách života ve své zemi pohledem malého dítěte, a přitom se neuchyluje k emocionálnímu vydírání – zdánlivě neochvějně ponurou trajektorii příběhu navíc účelně obohacuje o záblesky radosti a humoru. (Film Europe)
(více)Recenze (108)
Tady ty komentáře, "proč točej takový film a pro koho... Co s tím mám jako dělat? Vydírání...", z těch mi stojí rozum. Někdo natočí brilatně autenticky a krásně zároveň film o tom, jak to maj děcka z rodin, kde fotr prostě pouští spermoše hlava nehlava do chudáka ženský, aniž by mohl uživit sotva jedno a hned je to film, co "citově vydírá, moc tlačí na pilu s mizérií, sprostě zneužívá utrpení druhých ve svůj prospěch"... Tak si pojďme pustit novýho Spidyho, Avengery, nějakýho toho Macháčka v situační komedii, či drama s komunistické éry, nebo si dejme pičo horor s popcornem. Přece nebudeme čumět na příběh, kde jsou děti postaveny do "nepřívětivého světa" Juch. Banda čuráků koukám už není jen na facebooku s podobnýma názorama. Sem se nasral fujky. Krása to je. Tenhle Cafarnaúm. Takhle zrežírovat děti a roční mimino? Už jen za to musí člověk smeknout. Ano, je to emotivní. Ne, ()
Blízkovýchodní kinematografii vídám opravdu velmi sporadicky, Kafarnaum je ale natočen evropským až téměř západním stylem, kterému nechybí humor a obecně fungující emoce. ()
Tam kde děti berou osud do svých rukou a mají více rozumu, než dospělí. Tak nějak to na mě zapůsobilo. Vůbec tu mentalitu nechápu a ani nechci, je mi hodně vzdálená. Občas hodně krutý film, který je naopak natočený hodně procítěně a diváka přitom prvoplánovaně nevydírá. ()
Nic moc hezkýho od toho nečekejte. ()
Nemyslím si, že je to "misery porn" alebo nejaký gýč(tým je Piata loď, ktorá má podobnú tému) aj keď je pravda, že hudba to zbytočne miestami patetizuje. Nadine Labaki sa darí tak dobre demaskovať absurditu života v chudobe až sa musíte smiať a ani postavy nemajú napriek svojej situácií často ku smiechu ďaleko(zrkadlo v okne na susedovu telku atď.). Áno je to často smiech cez slzy, ale vďaka tomu to nie je len prvoplánové vrstvenie mizérie a film dosť často ukazuje všedné nedramatické situácie, ktoré pôsobia odťažito, vďaka čomu to nie je len neustále žmýkanie emócií. Film má navyše originálnu myšlienku, v preľudnených krajinách, kde sa rodia tisícky detí do dedičnej chudoby, z ktorej nemajú šancu sa vymaniť, vyzýva režisérka rodičov k zodpovednosti! ()
Realisticky natočené, bez príkras. Silný film, po ktorom mi je smutno..Odporúčam pozrieť hlavne xenofóbom, ktorí sa boja len toho aby im nenasťahovali nejakého migranta do domu (facepalm). ()
Chci zažalovat své rodiče. Za to, že mě zplodili. Filmů se sociální tematikou se primárně pro potřeby liberálního festivalového publika netočí málo. Jejich tematický záběr pokrývá celou škálu lidské mizerie. Diváci je ale vyhledávají spíš zřídka a hodně z nich s nimi zachází jako se sociální pornografií. Dopad jejich produkce je zvláštně dvousečný - na jednu stranu mohou představovat první krok k pokusu o zřízení nápravy (třeba čeští dokumentární Šmejdi), jindy poslouží jako šidítko - jakoby film samotný byl již řešením. Kafarnaum, film pojmenovaný podle vesnice, kterou proklel Ježíš (v přeneseném smyslu jde o metaforu nevídaného nepořádku, používanou ve frankofonním prostředí), zasluhuje uznání už jen za to, že úspěšně posouvá laťku zobrazené hrůzy a zároveň se vyhýbá samoúčelnosti, když nefabuluje, nýbrž limitně přibližuje diváka do bezprostředního sousedství nestvůrné skutečnosti. Hlavní hrdina Zain už nemůže mít život víc na hovno. Libanonská režisérka Nadine Labaki a její tým vyprodukovali životopis malého nešťastníka jakožto agregát všech představitelných protivenství, s nimiž se dítě svého věku může potýkat, když "bydlí" ve slumech Blízkého východu. Kdyby jeden nečetl Koukolíka a nevěděl o fenoménu tzv. odolných dětí, musel by odmávnout příběh jako nejčistší sci-fi. Nemá smysl jednotlivá vyjmenovávat, stačí být připraven na to, že zobrazuje propad již mizerného dětství do hlubin Tartaru, který se vymyká středoevropské představivosti. K tomu čemuž jí dopomáhá tým neherců, v čele se podvyživeným syrským uprchlíkem Zainem Alrafeeaou, mistrnou kamerou a foto[de]genickými kulisami zmaru, kam se na Blízkém východě podíváš. Kafarnaum vyčleňuje z řady běžně dobrých a angažovaných snímků s prostou edukativní hodnotou vypravěčská figura žaloby: Snímek začíná a končí soudem s rodiči chlapce, kteří se hrubě zpronevěřili všem myslitelným povinnostem. Jde o soud morální a s postupem času čím dál víc nejednoznačný, neboť film zobrazuje, jak sám Zain, vydaný všanc sebe-obživě, upadá nevyhnutelně do stejných pastí jako rodiče. Ve výsledku je film apelem nejen na milosrdenství člověka, ale též drze na jeho odpovědnost. Apelem o to silnějším, že mu nelze vytknout nic kromě strašidelné autenticity, která přesvědčivě zmizíkuje nejapné pokusy obviňovat autory z vydírání. Škoda, že lidé, kteří se pohledům na otevřené rány lidstva brání, aby se nemuseli zabývat otázkami odpovědnosti, pomoci a nápravy, se s tímto snímkem asi minou - buď doslova, nebo přeneseně. ()
Smutný film, který se těžko sleduje, těžko přijímá a těžko se i hodnotí. Trpící a umírající děti v rozvojové zemi. Původně jsem měl vyšší hodnocení, protože souzním s myšlenkou chlapce, který žaluje své rodiče za to, že mu dali život. Zastávám názor, že odpovědnost za dítě a jeho utrpení nese primárně rodič, na druhou stranu jsem si pak uvědomil, že tahle linka v té vší realističnosti není úplně přirozená. Snímek zobrazuje trpící děti v obrovské míře, ale bez hlubšího ponoru do tématu mě nechává emočně chladným. 65 % ()
Chvíli jsem přemejšlel o 5 hvězdách... Žádná politika, žádný zkurvený náboženství, jen zmar v jednom městě, kterejch jsou na světě stovky, tisíce podobných i horších. Silnej příběh, moc dobrej film, i přes trošku americký finále, který ale nebylo zas přehnaný, prostě to tam zapadlo a nevadí mi to.. ()
Pútavý príbeh, ktorý dokáže silne pohnúť emóciami. Takéto filmy, naplnené ľudskosťou, rozhodne môžem. Postavu približne 12-ročného chlapca Zaina (Zain Alrafeea) som si zamiloval za jeho odhodlanie a takú až dospelú zodpovednosť. Bol hádam jedinou rozumnou bytosťou v danom svete, ktorý sa našincovi môže javiť ako úplne iný vesmír. Nahliadnutie do tohto sveta s odlišnou kultúrou a spôsobom života. kde sa sa bežní ľudia musia ťažko pretĺkať životom, je pre nášho diváka určite zaujímavé a poučné. Hlavne pre takého, čo neustále frfle, ako sa u nás zle žije. Okrem Zaina sú vo filme aj ďalšie veľmi sympatické postavy, ako Rahill (Yordanos Shifera) s jej rozkošným synčekom Yonasom, Zainova sestra Sahar (Haita Izam), či jeho nová kamarátka. Snáď len tá trendová roztrasená kamera tam nemusela byť. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
NO PÁÁÁNI! Tak tohle mě sejmulo...Přes slzy nevidím co píšu...Moc toho asi nebude...Chce si snad ještě někdo stěžovat jak se má v Česku, potažmo v Evropě, ŠPATNĚ?...Za mě 95% ()
Silné a smutné. Výkon malé herce a hrdiny je neuvěřitelný. To se musí vidět. Náhled na odlišnou kulturu bez barevných brýlí je šo king ve všech směrech. ()
Arabsky svet... no comment ()
Nekompromisní pohled do života nejchudších částí Libanonu (a vlastně nejen něho). Vyčítat N. Labaki prvoplánovost v citovém vydírání kvůli tomu, že točí film o tvrdém životě malých dětí není na místě. Protože jak je to jednou o dětech, vždy je to o emocích. A když je to autentické, což v tomto případě je, je to o to silnější. Hořkosladké drama plynule přechází z problémů chlapce z početné rodiny na problémy ilegální imigrantky a i přes to, že se dvě hodiny občas opravdu zdály až moc, zvlášt v kombinaci s tíživou atmosférou snímku, nakonec (a tady přicháží SPOILER!) všechno víceméně dobře dopadne. A divák odchází alespoň trochu vyklidněn. ()
Beze sporu velmi silný příběh, jenž chytí za slinivku. Hlavní nehrdina je zástupcem celé generace osůbek, které se narodily jen proto, aby se na světě plácaly od ničeho k ničemu. Nejlépe to vystihnul kolega Verbal. K tomu není co dodat. Dokud se budou tyto osoby množit jako krysy, bude to průser. Za mne 85%. ()
Nádhera. ()
Silná černá káva. ()
Neda sa nez suhlasit s komentatorom "Fahrenheit" - silny film, ovsem pre obtlstleho systemom zhyckaneho zdegenerovaneho EUropana mimo pochop. Hrozne je citat niektore z tych mala komentarov; akoze vidiet za tym dalsi zbytocny dojak medzi zuzlanim cigaretky a pochrochtavanim nad pivkom, cloveku zober zvysok pofilmovej nadeje, ze snad aspon par ludom dojde, ako dobre sa tu mame. To je asi najvacsi prinos filmu - my nezmenime tento system globalne, ale mozeme ovplyvnit aspon to, ze sa zodpovedne postavime k svojmu okoliu - kazdy, kde sme, kazdy den nanovo; udrzat idealy, vediet sa obetovat a zostat vnimavy pre potreby naokolo. Snazit sa vratit systemu aspon trocha z toho, coho sme nezasluzene viac dostali. Ti, co si svoje za tie roky nemalo odsrali, si ovela skor uvedomia dar mat sa lepsie, nez hromada nasich spoluobcanov, ktorym je "pupok panom a hanba slavou", ako ich pomenuva Pismo. 4.5* v pohode ()
Tento příběh ze světa, našeho světa, není přímou kritikou, jako spíše ukázkou toho, jak se žije, že existuje poptávka po dětech, které mají menší cenu než falešné doklady a že existují rodiče, kteří toho využijí kvůli vidině bohatství nebo kvůli bezvýchodnosti situace. Obžalován zde není svět, ani to není apel, příběh je zobrazen civilně a všichni, od těch nejmenších, působí velmi přirozeně, obžalováni jsou rodiče, chlapcem, který nás dějem velmi nenuceně provádí, žádné přílišné hraní na city. ()
Mix Milionára z Chatrče, ROMY a možno aj LEONA. Silný príbeh, pravdivý, bohužiaľ aj veľmi reálny. Hlavný hrdina perfektný, úplne sa dá chápať jeho konanie a je skôr obdivuhodné, že v takých podmienkach a v tak mladom veku sa dokázal vzoprieť, rozoznať čo je správne a chcel niečo zmeniť. 8,4/10. ()
Reklama