Režie:
Sidney LumetScénář:
Frank R. PiersonKamera:
Victor J. KemperHrají:
Al Pacino, John Cazale, James Broderick, Carol Kane, Charles Durning, Lance Henriksen, Dominic Chianese, Chris Sarandon, Robert Costanzo, Tom Towles (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Sonny (Al Pacino) a Sal (John Cazale), dvě nuly, které hnány životní nouzí vstupují do banky, aby ozbrojené uzmuly kus svého štěstí. Než se stačí vůbec zorientovat a zjistit, že bankovní trezor zeje prázdnotou, jsou nezkušení zlodějíčci v hledáčku policejních složek a dravých médií. Sonny a Sal mají náhle na krku z jedné strany rukojmí, z druhé strany, vedle dozorující policie, širokou veřejnost, v jejíchž očích zosobňují lidové hrdiny. S tím, jak se zvyšuje napětí, dochází v bance čerstvý vzduch a spolu s ním také veškeré legrácky a čepýření. Situace se pomalu, ale neúnosně blíží ke svému konci… 22. srpna 1972 byla v Brooklynu naplánována bankovní loupež, která neměla zabrat více jak dvacet minut. Nakonec John S. Wojtowicz, ozbrojený nejen palnou zbraní, ale především znalostí mafiánského filmu Kmotr (1972; účinkoval v něm právě Al Pacino), s psychicky nevyrovnaným kumpánem Salvatorem A. Naturalem, drželi rukojmí po čtrnáct hodin. Jedním z hlavních motivů k loupeži bylo pro Wojtowicze získání finančních prostředků na chirurgickou přeměnu pohlaví svého transsexuálního partnera, Elizabeth Edenovou. Netradiční kriminální událost mistrovským způsobem převedl o tři roky později na stříbrné plátno režisér Sidney Lumet (Dvanáct rozhněvaných mužů, Sestup Orfeův, Zastavárník, Vražda v Orient expresu). Společensko-kritickému dramatu nelze upřít jak nadsázku, s níž se umně líčí absurdní charakter celé loupeže, tak přesnou psychologickou drobnokresbu všech zúčastněných vystavených nezměrnému tlaku. Velkou zásluhu na tom nesl strhující scénář Franka Piersona, jenž za něj získal oborovou cenu Writers Guild of America i Cenu Akademie. (Česká televize)
(více)Recenze (381)
Když to v polovině přestala být komedie a z Al Pacina přestal být sympaťák - ňouma, už to nebylo ono. Ale jinak stále silný naprůměr. ()
Opravdu dobrý film a kupodivu s parádním dabingem, Jiří Prager a hlavně Miroslav Moravec nikdy nezklamou. Docela mě překvapila ta linka se Sonnyho (Pacino) přítelem, to bylo pro mě nečekané. Naštěstí nedošlo na žádné karikování, toho jsem se bál. I když, řekněme si to upřímně, Dvanáct rozhněvaných mužů a Serpico mě strhli mnohem víc, pokud jde o Lumetovy filmy. Ale rozhodně nelituju, že jsem Psí odpoledne viděl. ()
Film, kterému nelze nic vytknout. Herecké výkony, dramatičnost, nepředvídatelnost další sekvence, všechno funguje. Emočně diváka zcela pohltí. Prostě jedna radost. ()
Tradičně vynikající Al Pacino uzurpuje všecku divákovu pozornost ve filmu o močopudné bankovní loupeži. Lumet si dává záležet na charakterech více postav, což ale i vzhledem k charismatu Pacina nemá moc smysl, dokonce se odvážím říct, že takový Chris Sarandon stál Psí odpoledne pátou hvězdu, protože byl celkem navíc a natáhl tak film podle mě na škodu nad dvě hodiny. Ale i tak se jedná o vysoce nadprůměrný film s danou tématikou. 85% ()
Nejlepší film o přepadení banky jaký jsem kdy viděl. Režiser zde jde dost proti proudu. Lupiče nezobrazuje jako krvežíznivé monstra s proplacovaným plánem na přepadení, ale naplno ukazuje jejich slabiny. Hned z kraje se jde na věc a tempu filmu to jen prospívá. Kapitolu samu pro sebe je Al Pacino. Opět předvádí i zde bravurní výkon a to jak se zhostil role v podstatě velmi sympatického lotříka stojí za vidění. Velmi dobře se prezentují i další herci. nejvýraznější je asi James Broderick v roli chladnokrevného veliteje FBI. Psí odpoledne doporučuju všem příznivcům kvalitního drama. ()
Film, ktorý je aj spolu so Serpicom (1973) často citovaný v iných filmoch, ide o posledný filmový kúsok, ktorý už definitívne vystrelil mladého Al Pacina medzi hereckú špičku. Prvá polovica funguje ako perfektná komédia s množstvom hlášok, ktoré vyvolávajú úsmev na perách. Stred snímku sa tvári ako psychodráma, no už to nebolo tak dobré ako úvod, je tu niekoľko hluchých miest, ktoré občas nudia, no potom prišiel záver a ten bol jedna veľká lahôdka. Solídny nadpriemer, pre fanúšikov krimi thrillerov s motívom vylúpenia banky povinnosť. 75/100 Videné v rámci - 5x5 tour : Po stopách režisérov. ()
Moc moc nudné. A je to škoda. Zvláště vezmete-li v úvahu, jaký potenciál film měl a jak ho nedokázal využít. Pouze pár scén (Attica!) dosahuje takového emocionálního efektu, jaký by si zasloužil celý film. Jak Pacino, tak Cazale však vůbec nedělají svým jménům ostudu, ba naopak. ()
Amerika v mých očích i nadále zůstává divokým západem a její obyvatele mám za bandu šílených cvoků. Psí odpoledne jakožto absurdní komediální drama to jen potvrzuje. Moc se mi líbila úvodní písničková montáž, která diváka uvádí do prostředí, kde se film odehrává, a pak rychlá střihová montáž po prvním výstřelu. Před sledováním filmu je dobré vědět jen základní obsah, tj. že film pojednává o přepadení banky, a zbytek si nechat jako překvapení. ()
[7/10] (Artists Enterntainment Complex) (Technicolor /// Produkce: Martin Bregman, Martin Elfand /// Scénář: Frank Pierson podle novinového článku P. F. Klugeho a Thomase Moora /// Kamera: Victor J. Kemper /// Oscar: Martin Bregman, Martin Elfand (nejlepší film), Frank Pierson (scénář) /// Nominace na Oscara: Sidney Lumet (režie), Al Pacino (herec), Chris Sarandon (herec ve vedlejší roli), Dede Allen (střih)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
No do prdele, takto to niekedy v tom poondenom lúzerskom živote obyčajných ľudí chodí. Chytí vás zúfalstvo zo skurveného života a vašich problémov, ktoré nikoho nezaujímajú, zoberete neschopného kamoša a katastrofa je na spadnutie. Sonny asi videl veľa hollywoodskych a francúzskych filmov o tom, ako je jednoduché vykradnúť banku. Lumet zase videl veľa filmov všeobecne a mal už čo-to odrežírované, aby nás dokázal na dve hodiny do svojho filmu bez problémov vtiahnuť a vyjadriť sa aj k niektorým sociálnym témam americkej spoločnosti. Medzi obeťou a zločincom je tenká hranica. ()
Bankovní klasika s Al Pacinem na motivy skutečných událostí. Film se odehrává v Brooklynu v roce 1972. Celé to začne jako nepovedená bankovní loupež. Jenže co teď? Lupiči nemohou ven a nechtějí pustit ani rukojmí. Policie je trochu v šachu. Začíná nekonečné vyjednávání plné emocí a smlouvání ohledně rukojmích. Lupičům se povede získat si veřejnost na svou stranu, čímž to policii moc neulehčují. I s rukojmími navážou hezký vztah. Jak to jen může skončit... "Drž tu pušku nahoru!" ()
Zaujímavý film. Prvá časť je akoby vystrihnutá z inštruktáže Ako neprepadávať banky. V ďalšej Lumet dokazuje, že vytváranie napätia na malom priestore nezabudol ani po 18 rokoch a Al Pacino, že bol excelentným hercom už v mladom veku. Potom film stráca tempo, aktéri sa správajú, ako keby boli odmeňovaní časovou mzdou a napraví to až brilantný záver. Neobvyklé bolo povzbudzovanie divákov v okolí banky a najmä Pacinova komunikácia s nimi, ktorá pripomínala správanie popovej hviezdy. ()
Al Pacino jako nepřipravený bankovní lupič musí čelit nenadálým komplikacím. Režisér Sidney Lumet se nebojí ukázat humornou stránku tohoto absurdního dramatu, protože má v záloze Johna Cazeleho ve vedlejší roli, který svého Sala hraje tak nervním způsobem, že si stejně diváci nemohou být jistí, jestli najednou nezačne střílet. Škoda, že Cazale těch filmů stihl natočit jen pět. ()
Thriller Psí odpoledne se obejde bez brutálních scén, přesto se mi hned na začátku málem sevřel žaludek. To náhle vyvolanou představou co bych dělal, kdybych se nedejbože nějakým nedopatřením ocitl na místě komplice při vykrádání banky. Tak silně, včetně osobitého vykřeslení psychologie postav, na mne film od počátku zapůsobil. Jo, a fakt netuším, jaký z možných postojů bych zaujal, zda bych zbaběle raději ještě na začátku akce utekl jako onen kluk, nebo spíše zkameněl a mlčenlivě se zbraní v ruce po většinu času ve stejné poloze strašil oběti... Přepadení banky je stejně jako vyloupení vzácných předmětů vážným kriminálním činem, přesto se paradoxně s podobnými tématy mnohem častěji setkáváme v komediích. O to víc jsem byl zaskočen Lumetovym filmem, z něhož dýchá naopak nekompromisní realismus a celý tvoří strhující výpověď o skutečné události, přičemž nechybí ani důvěryhodné zobrazení sociální stránky věci. Samozřejmě objevila se i zábavná místa: některé zábavné hlášky při prvních telefonátech Al Pacina s policií mne rozesmály, jindy mne tak trochu odlehčující prvky zas rušily a v druhé polovině se dění zas až příliš táhlo. Mírné znudění a chvilkový pokles pozornosti mi pak určitě vynahradil excelentní neo-noirový závěr. 80% ()
Ty nejbizarnější příběhy píše život sám. John Wojtowicz spustil asi největší mediální humbuk své doby a dodnes patří k nejsympatičtějším bankovním lupičům všech dob. A kdo jej mohl zahrát lépe než Al Pacino se svým expresivním hereckým projevem, kdy mu divák sežere naprosto vše. Lumet se pak nesnaží lacině šponovat napětí, ale snaží se vyprávět tak, jak se to mohlo stát, možná něco vynechal, možná i dodal, ale i tak působí realisticky a přitom nenudí. Stockholmský syndrom v praxi, náčrty policejních postupů, které postupně rozleptávají únoscovu psychiku (klimatizace, světlo, dlouhé čekání, klín mezi únosce...) a předpokládaný závěr, i když osobně jsem se těšil na hamburgery v letadle. ()
ja som bol mierne sklamany ()
Opravdu brilantní snímek, pro mě jeden z nejlepších filmů o vyloupení banky, další herecký koncert mého oblíbence Al Pacina, napínavý od první chvíle, toť vše k tomuto filmu a nyní bych měl vzkaz pro vykradače bank. Vážení vykradači bank, až se budete pouštět do další loupeže podívejte se nejprve na tento film, ať můžete udělat pořádnou show jako náš hlavní hrdina Sonny ()
Pořádně utahané odpoledne, a hlavně večer. Když jsem si přečetl místní zajímavosti, musím zdůraznit, že dodatečné natahování filmu neprospělo. Humorný přesah je moc fajn, ve filmu je totiž humor poněkud zvláštní, takový jen tak v něčem nenajdete. Zaměstnankyně banky se vzhledem k situaci chovají ale opravdu hodně nekonvenčně. Sal rozhodně sympaťák, Pacino v některých záběrech vypadá přesně jako Dustin Hoffman. ()
Jeden z těch horších zážitku z Varů. Anotace u Psího odpoledne začíná slovy "Dva nešikovní lupiči..." To už je samo o sobě na pěst, ale následek tohohle slovního spojení má daleko větší dopad - kinosál plný lidí natěšených na bžundu z kategorie Sám doma. Dva nešikovní lupiči...super.. Výsledkem jsou výbuchy smíchu při těch emočně nejvypjatějších momentech. A že jich je. Festival má i svou temnou stránku. Pryč od toho. Psí odpoledne je Film! Se vším drtivým, co film může. Přiběh, který v bance pouze zasadí a pak zalévá a zalévá, aby větve nakonec přesahovali i jeho stránky. Lumet chce stát v bance, ale zároveň jít daleko dál a tak moc nekecá a prostě jde. Tedy kecá dost, ale skrze herce. Pacino načíná dobu veskrze pacinovskou. Ani jsem to nevěděl, ale při pohledu na svá hodnocení to vypadá, že mám Lumeta hodně rád. #kviff2015 ()
Některý scény mi přišli doooost přibarvený. ()
Reklama