Režie:
Olmo OmerzuScénář:
Petr PýchaKamera:
Lukáš MilotaHrají:
Tomáš Mrvík, Jan František Uher, Eliška Křenková, Zdeněk Mucha, Lenka Vlasáková, Martin Pechlát, Štěpán Kozub, Martin Havelka, Roman Slovák (více)Obsahy(1)
Typický outsider čtrnáctiletý Mára (Tomáš Mrvík) a jeho kamarád dvanáctiletý Heduš (Jan František Uher) podniknou cestu za svobodou. Mára ukradne auto a svými průšvihy ohromí i mladou stopařku (Eliška Křenková). Všichni jsou na útěku, na dobrodružné cestě, užívají si náhlou svobodu, kterou už možná nikdy nezažijí. Až do okamžiku, kdy Máru chytne policie. Vyslýchá ho policistka (Lenka Vlasáková) s policistou (Martin Pechlát) a my spolu s nimi váháme, co je realita a co smyšlený chlapecký svět, někdy je těžké rozlišit pravou skutečnost od té vyfantazírované… (Cinemart)
(více)Videa (1)
Recenze (222)
Všecko nebolo, teda nebolo asi vôbec nič, aspoň čo sa týka sexuálnych skúseností hošanov. Nápad začať druhým bodom obratu je síce fajn, ale zase nič extra z toho neplynie, proste je to len také ozvláštnenie. Všechno bude ale nie je našťastie žiadna depka, ktorá by si na takom cool prívlastku chcela zakladať, ako napríklad sociálne drámy hrubšieho zrna. Chýbalo mi originálnejšie, alebo skôr skutočne prekvapivé rozuzlenie. Inak na film sa veľmi dobre pozerá, až som si začal postupne hovoriť, že by mohol byť aj oveľa dlhší a vôbec by mi to nevadilo. Áno, všetci herci aj neherci sú super, to je fakt. Herecky najlepšie zvládnutá scéna je telefonát do nemocnice a následná autentická chlapcova reakcia. ()
Na Olma jsem četl poměrně dost chvály za Rodinný film, ale na rozdíl od kritiků a csfd kolegů mě nějak zásadně nedostal, za to tady Olmíno udeřil kam měl. Jasně, na poli příběhu mám v hlavě pár otázek, které mě film neodpověděl a asi by měl, ale co naplat, když hlavní složka "vtáhnutí enšpígla do děje" zafungovala na 100% . Úplně nejvíc jsem nadšen ze dvou hlavních představitelů, protože oni ten film absolutně odtáhli a pro oba to byl debut, jsou mládí, prostě skvělý. U Tomáše nepochybuji, že má talent i charisma a budu se těšit, že tohle nebylo poslední setkání i když v českým filmovým rybníčku plným kamarádšoftů člověk nikdy neví, ale držím pěsti, Tome. U Honzy doteď nevím, zda to byla osobní přirozenost nebo talent, ale v každým případě skvělá práce Olmy za vedení herců a že dal šanci nový krvi, toho si vždy strašně vážím a náš film to moc potřebuje. Eliška, krom toho že se mě líbí jako ženská, se mě líbí víc a víc i jako herečka, působí před kamerou suvereně, sebejistě. Další pochvala jde na Lukáše Milotu, protože ty kompozice to byla nadhéra, byla v nich atmosféra, dávali ději nálady, částo dost depresivní. Adamov výtečná volba exteriéru místo profláklýho depresivního severu, tohle město má neskutečný genius loci a pokud pojedeš na Macochu dej mu šanci. Ještě se vrátím k ději. Mára s Heduš jsou ještě takový telátka, ale když došlo na lámání chleba (dědeček, pejsek, Elča v chatě) zachovali se jako správný chlapi a vůbec jsem jim fandil, rozuměl a možná i tu bezelstnost, přirozenost a především bezstarosnost mládí záviděl, teda až na Heduš když došlo na téma sex, to jsem opakovaně oceňoval smíchem. Dám pět, je to na hraně, ale to co filmu čekám nejvíc, tedy že si mě unese do svýho světa, to se tomuhle mlžáčkovi z Adamova povedlo. ()
Už dlho som nevidel film, ktorý mi prišiel taký nezáživný, nebavil ma, zápletka nula bodov, všetko sa to tam plietlo piate cez deviate, nachvíľu ma potešila tá stopárka, možno keby účinkovala dlhšie dám aspoň jednu hviezdu, takto pre mňa čistý odpad. Išli mi na nervy aj herecké “výkony” oboch protagonistov. Neviem ako som to dokázal dopozerať dokonca. ()
Omerzův "Rodinný film" mě rozhodně neoslnil tolik jako odbornou veřejnost, k jeho novému snímku jsem tedy nijak nevzhlížela a o to víc jsem pak byla potěšená (dokonce jsem uvažovala i o páté hvězdičce). Ústřední protagonisté, dosud nepolíbení hereckou zkušeností, byli velmi přirození a jejich dialogy mě bavily i dojímaly. Role "dospělých" postav už v tomto chlapeckém dobrodružství nejsou tak podstatné, přesto mladé tváře pěkně doplňují. Plusový bodík si zaslouží i pejsek Šakal (na talentované herce ze zvířecí říše má režisér vážně štěstí) a správně hravá hudba. Že bychom tu měli "Pány kluky" nové generace? Možná si zajdu do kina ještě jednou, v běžné distribuci. ()
Galerie (27)
Zajímavosti (19)
- Scéna se záchranou psa se natáčela v říjnu 2017, kdy průměrná teplota v tomto měsíci činila 10°C. Představitel Máry (Tomáš Mrvík) se tedy na roli doma připravoval pravidelným koupáním a sprchováním ve studené vodě. (DJDVD)
- Před českou premiérou proběhla premiéra na Karlovarském IFF 1. července 2018. (Varan)
- Jan František Uher dostal za film cenu obce Křenovice, ze kterých také pochází. (SONY_)
Z mé strany nenaplněná očekávání a nepochopení (spousta scén tam podle mě prostě nedává smysl) hraničí až s averzí (scéna společného honění v autě je megatrapná; a co to udělali s Eliškou Křenkovou, že tam vypadá tak ošklivě?). Hnusné lokace, nesympatické obsazení, a naprosto strašlivý soundtrack. Oceňuji na tom filmu asi jenom tu formu, kdy se současnost střídá s retrospektivou, až se v závěru obě časové roviny efektně protnou (ke kvalitám scénáře by asi ještě šel počítat dobře odposlouchaný slang dnešních teenagerů, byť je kvůli tomu ten film protivně vulgární - a btw. mám dost pochybnosti, zda je skutečně dobře odposlouchaný, protože podle mě slovo "čurina" nikdo neříká). Od filmu tvůrců, o kterých VÍM, že umí, jsem čekal výrazně víc - Všechno bude se podle mě vykouří z hlavy hodně rychle. Mimochodem trochu mi to připomnělo 3 roky starý studentský film Road-Movie, u něhož jsem v kině pociťoval podobné pocity nepochopení a otrávenosti, proč bych měl sledovat nějaké dvě nesympatické postavy (o nichž v podstatě film nesdělí vůbec nic), které - v podstatě odtrženi od reality - jedou odnikud nikam. Po prvních dvou skvělých filmech, které jsem velmi chválil, šlápl podle mě Omerzu do třetice vedle, chvále většiny kritiků navzdory. UPDATE 23.09.2019 - Dal jsem filmu druhou šanci při televizní premiéře a ani napodruhé jsem mu nepřišel na chuť. Samozřejmě si uvědomuji, že většina mých výtek je čistě subjektivních, ale nemohu jinak. Soundtrack mě zde fakt sere, ta hudba mi extrémně nesedla, a vydatně podporuje můj odpor k tomu filmu jako takovému. Rovněž tak Jan František Uher - doteď nechápu, kde to tlusté individuum vyhrabali, a koukat na něj se rovná čistému utrpení. Dokážu ještě pochopit, že to dostalo Českého lva za nejlepší film (i když tou anketou osobně zcela opovrhuji), ale že ho dali i jemu, to je fakt výsměch. Vždyť mu kolikrát ani není rozumět, protože jeho artikulace je jedna velká katastrofa. Nově mi navíc přišlo, zda Heduš s Márou (ty jejich přezdívky mi mimochodem přijdou strašně trapné) tou svojí rádoby drsnou sexuální rétorikou ve skutečnosti nechtějí maskovat (možná i sami před sebou), že jejich skutečná sexuální orientace (minimálně v případě Heduše, kde mi to přišlo téměř markantní) bude spíše homosexuálního než heterosexuálního rázu (ve filmu je hned několik scén, které tomu nasvědčují, například když se Mára pokouší Heduše svléknout a zatáhnout ho do vody, nebo již zmíněná scéna se společnou masturbací, kdy Heduš na Máru s velkým zájmem upřeně hledí, ač mu to Mára zakazuje). A konečně mi ještě přišlo, že celý příběh by celkem šlo interpretovat jako takovou moderní pohádku, kdy hloupý Honza (Mára) vyrazí se svým (pravděpodobně) teplým společníkem Hedušem do světa, splní 3 úkoly, které jsou mu uloženy - 1) záchrana psa, 2) záchrana stopařky před znásilněním, 3) záchrana dědy před infarktem, a v závěru je konfrontován s dospěláckou proradností, což je mu iniciačním momentem k jeho dospělosti, v níž se - na místo návratu za teplou domácí pec - vydává opět do světa s Hedušem, který se osvědčil při zkoušce, jak osvobodit svého druha ze zajetí. Celkově mě na tomhle filmu prostě asi nejvíc mrzí to, že velmi dobře znám osobu scenáristy, a když uvážím, jak je to sečtělý a inteligentní člověk, s neuvěřitelným přehledem i v kinematografii, tak mi je prostě líto, že podle jeho scénářů zatím přišly na svět 2 filmy, které mě tak strašlivě neoslovují, a jejich poetika se míjí s mým vkusem tak moc, až mě to zaráží a nedokážu to pochopit - a asi z toho pramení ten můj obrovský smutek, že Pýcha nepíše takové scénáře, jaké bych chtěl, aby psal - a toto mé - do značné míry nejspíš infantilní - rozčarování je pro mě hlavním důvodem, proč nemohu tento film vzít nikdy na milost. Myslím, že velmi dobře chápu jeho smysl a to, k čemu se svými uměleckými prostředky dopracovává, ale moje osobní divácké vyladění je bohužel (zatím) úplně jinde. Snad to vyjde do třetice s Adminem... () (méně) (více)