Režie:
Josef MachScénář:
Josef MachKamera:
Jan StallichHudba:
Ludvík PodéšťHrají:
Josef Bek, Sylvie Daníčková, Valentina Thielová, Dana Medřická, Karel Effa, Jaroslav Vojta, Marie Rovenská, Theodor Pištěk, Jaroslav Mareš (více)Obsahy(1)
Na nádraží Florenc v Praze nastupují do autobusu cestující do Karlových Varů. Je mezi nimi i dívka dobráckého řidiče Honzy Chalupy, dispečerka Barborka alias Pusinka. Dámská část cestujících na půvabnou mladou ženu pochopitelně žárlí, zatímco někteří muži se jí hned začnou dvořit. Po cestě však řidič zastaví jiné krásné dívce, a tak má Barbora dojem, že se sama ocitla na vedlejší koleji. Cesta do Varů je dlouhá a během ní dojde na mnohá drobná nedorozumění. Jak mezi Honzou a Barborkou, tak mezi ostatními cestujícími… Ve vtipně koncipovaném příběhu, který je založen na konfliktech mezi cestujícími v rychlíkovém autobusu, se režisérovi Josefu Machovi podařilo s laskavým humorem ukázat některé stránky lidských povah. Z jednoduché látky autor vytěžil maximum, přičemž se v jeho díle doplňují prvky humorné, až vyloženě groteskní, s prvky hudebně lyrickými i fantastickými. Výsledek představuje kvalitní, divácky vděčnou a zároveň vkusnou zábavu. Píseň "Šoférská" Ludvíka Podéště na slova Josefa Kainara v podání Josefa Beka se ve své době stala hitem. Theodor Pištěk a Eman Fiala v rolích fotbalových nadšenců Mandy a Jeníčka upomínají na své postavy z úspěšného staršího filmu Muži v offsidu (1931). (Česká televize)
(více)Recenze (138)
Z Prahy do Varů cestuji dost často, ale takovouhle cestu bych zažít nechtěl... :-) Tento bláznivý a až do morku kostí socialismem prolezlý film zachraňují jen výborné vnitřní monology výborně herecky obsazených postav. ()
Nebýt toho (sci-fi?) ozvláštnění, nestál by film za moc. Závěrečné "soudružsko-jednotné" tlačení a pan Kadet (kerej má hodinky ještě z třicátých let a samozřejmě mu jdou blbě, asi metafora) jsou toho zářným příkladem. ()
Další z rozjásaných socialistických komedií vyvolává spíše nechtěný úsměv nad triviálním námětem. Snaha o pobavení vyznívá vesměs naprázdno a snad jen pamětníci a milovníci českých filmů té doby dokáží ocenit tu kvalitu, kterou jsem ve filmu nezahlédl ani koutkem oka. ()
To by jeden neveril o cem vsem se da natocit film - treba o ceste autobusem z Prahy do Varu - mistami sice zavani stereotypem, ale jinak docela zabavne a prijemne. ()
Bez ohledu na to, zdali to byl záměr (jako že ne), takhle třeskutě vtipnou komedii jsem už dlouho neviděl. Spousta perfektních nápadů a neuvěřitelně vypointovaných situací mě nutí dát maximum hvězd. Je to úlet rudý jak paviánův zadek, ale měl jsem z toho pocit, jak kdyby socialistický realismus potkal Kevina Smithe. A to neni málo! ()
Budovatelská agitka jak z partesu. Ten nový autobus si společnými silami roztlačíme jako tu novou lidově-demokratickou republiku. A kdo nebude tlačit, tomu ujedeme... ()
Tímhle filmem mi Josef Bek potvrdil mé tušení, že takhle nějak by měl vypadat pravej svazák. Ale nápad je to dobrej, dá se říct, že jedno z nejlepších českých roadmovie ještě z doby, kdy tenhle název nic neznamenal. Když se člověk oprostí od občasných výstřelků režimu typu: No dovolte? Já nejsem žádná pani. Říkejte mi soudružko. tak je to moc dobrej film. Jako ve většině tehdejších filmů tam jde spíš o charaktery lidí, přestože prokomunisti jsou ti hodní a všichni ostatní jsou ti zlí nebo minimálně šeredně pomílení. Ale to je už tou dobou a tak to taky člověk musí brát. Není prostě možný, aby v půlce padesátých let, když tu komunismus jel opravdu naplno, natočili komedii bez ideově zabarvených situací. A ruku na srdce, copak na druhé straně oceánu netočili ideově zabarvené filmy? Samozřejmě že ano. I cenzura tam jela o 106. Navíc Škodověnka tehdy ještě byla naše, nejen překabátěný "lidový vozítko" (volkswagon). A ty její speciální úpravy, to musí člověk ocenit ten nápad. Žádný podobný tlačítka jsem nikdy v žádným filmu, ať už cizím nebo našem, neviděl. A velmi solidní herecké výkony, zajímavej nápad i příjemně ubíhající filmík mě přinutily dát pět hvězd. A možná taky že mám slabost pro filmy, kde je to vlastně spíš všechno idyla a krása. ()
Jako malý kluk jsem měl tenhle film rád a pamatuju si, že ho Československá televize vysílala dost často. 17 let po revoluci jsem ho viděl znovu - oops euforie je pryč. Kromě toho že nesnáším Bekův herecký optimismus, nemám rád ani nesmysly jako např. létající autobus. ()
"Prosím, aby se nepovykovalo. Chci číst. Mám právo na tichou a klidnou jízdu." Z Prahy do Karlových Varů jsem se hodně najezdil, takže si vždycky rád připomenu chvíle, kdy tato dvě města ještě nespojovalo"neuvěřitelných" 36 kilometrů dálnice a šířka silnice neumožňovala poklidné vyhnutí ani dvěma motocyklům. Když o tom tak přemýšlím, tak mám taky rád tichou a klidnou jízdu, ale tu mi v současné již žádný dopravce nezaručí. V padesátých letech to bylo jiné, usměvavý řidič plnil přání na počkání a já jsem se přiměřeně bavil, když si v cestovním společenství vypovídali pokojní lidé nesmiřitelné nepřátelství. ()
Role K. Effy úžasnější než v Jessii nebo Limonádovníkovi... :) ()
Rozkošný výlet Bekovou Škodověnkou RTO 706 by měl zažít každý z nás :) Takto si představuji ideální tání, lepé debutantky, píseň na rtech a několikavrstevnatou komiku. "Jak vidno, Koníček je milovníkem pasivním. Ženy si ho musí dobývat a hledět." "Tedy jedině a výlučně plyzé." "Jů!" ()
Česká moralita se zpěvy. Kochat se můžete plejádou českých herců a českou krajinou v zadní projekci. ()
Na vkusné veselohry Josefa Macha „Vzbouření na vsi" a „Rodinné trampoty oficiála Třísky", plné bystrých nápadů, se naši diváci ještě po letech velmi dobře pamatují. Svědčí to o tom, že Mach nejde při své práci konvenčními cestami. Potvrzuje to i jeho nová veselohra „Florenc 13,30", kterou realisoval podle vlastního námětu a scénáře. Ve vtipně koncipovaném příběhu, který je založen na konfliktech vznikajících mezi cestujícími v autobusu při jedné jízdě z Prahy do Karlových Var, se mu podařilo humorně a skutečně lidsky ukázat některé komické stránky lidských povah. Z jednoduché látky autor vytěžil skutečně maximum. Přitom se mu podařilo udržet film ve vyrovnané stylové jednotě, v níž se svorně doplňují prvky komické, humorné a až vyloženě groteskní s prvky hudebně lyrickými i s prvky fantastickými. Film, pravda, nedává a neřeší žádný velký problém, ale přitom je třeba ocenit, že se nesnaží divákovi namlouvat, že mu snad chce dát něco víc, než mu dát může a chce. Jisté je, že mu dá velmi dobrou zábavu, že mu dopřeje bohatě smíchu, že mu dá vkusný humor. Filmový přehled 48/1957 ()
Asi jsem moc mladý (ó, ano, tak sexy mladý, pevný a krásný) na nízké hodnocení a hořkou slinu z historických důvodů. Já se smál od první minuty, první ukázky dobový logiky, od první chtěný i nechtěný legendární hlášky, a to skoro nepřetržitě po celé cestě až do Karlových Var. No, a že je hodnocení veskrze negativní stejně jako psané reakce? To je pochopitelné - řemeslně i obsahově je to škvár. Ale tak krásně špatný... Kultovní cesta. Chci stand-alone project pro pana Koníčka. http://youtu.be/pwqnXfkdbXE ()
Jedna hvězdička za spoustu dobrých herců a sem tam vtipnou hlášku, jedna pidihvězdička ze soucitu (babička s dědou se u toho celkem bavili). Návštěvy prarodičů budu muset plánovat uvážlivěji - prostudovat TV program, aby se vyloučila případná možnost strávit návštěvu sezením u podobné, naivní, socialisticky rozjuchané ptákoviny. Někomu možná přijde zábavný multifunkční létající autobus na trase Praha - Karlovy Vary, někoho třeba pobaví šablonovité charaktery a někomu může slizký úsměv Josefa Beka přijít svůdný... Já bych se bez podobné podívané docela dobře obešla. 35% ()
Příjemná oddechová podívaná s charismatickým Josefem Bekem a výbornými komickými prvky. ()
Klasika pod hávem až příliš těžké minulé doby. ()
Budovatelská taškařice se zdatným driverem Pepíčkem Bekem, který veze cestující za Prahy do Varů Škodověnkou RTO 706 verze Brusel. Gagů tam moc nečekejte, spíše jen pár úsměvných momentů. Film těží především z obsazení známých herců a i z toho, že se celý prakticky odehrává na cestě. Jelikož jsem měl příbuzenstvo u Varů, několik cest z Florence tím směrem po staré karlovarské jsem absolvoval i s těmi přestávkami na limo :-). Bus byl sice o generaci škodověnek modernější a méně prosklený, ale i tak na člověka dýchly vzpomínky. Z celého snímku asi divákovi nejvíce utkví palubní deska škodověnky s kouzelnými tlačítky a úvodní chytlavá písnička řidiče Pepíčka Beků: ------------------------- Sedí motýl na patníku, odpočívá si, žádný vítr, milé slunko, krásné počasí- náhle ho to sfoukne dolů s velkým rámusem- a jenom ta píseň zbyla za autobusem: ----- Ta bílá dálka to je láska má- já jedu k ní a ona vstříc mi běží- náš cit má miliony HP- mezi námi všechno klape- v rytmu jediném- --ona mi voní benzínem! ------ Dálka je píseň kterou mám tak rád- má tisíc slok, má tisíc kilometrů- na plný plyn ji motor zpívá- ona ve mně rozehřívá - srdce mé, na velký výkon stavěné! ------ I kdybych měl maharadžu vozit na slonu- na tom vzácném - na bílém - o velkém výkonu- a kdybych i dvacet perel za tůru měl brát- - odmítl bych, vždyť já mám svou škodověnku rád! ------ Ta bílá dálka to je láska májá jedu k ní a ona vstříc mi běží- náš cit má miliony HP- mezi námi všechno klape- v rytmu jediném- -ona mi voní benzínem! ------- Dálka je píseň kterou mám tak rád- má tisíc slok, má tisíc kilometrů- na plný plyn ji motor zpívá- ona ve mně rozehřívá - srdce mé, na velký výkon stavěné! * * ()
Na fuj, taková agitka na "skvělé" služby ČSAD. Hodně velké překvapení mi uchystala plejáda kvalitních herců ve službách propagandy :( Alespoň se člověk může lehce pousmát u černobílých lidských charakterů. Bohužel to nefunguje ani jako politicky a chytře mířený satirický šťouchanec do dob minulých ( (tady prvorepublikových a toliko velmi kapitalistických). Což bych i unesla. Florenc 13:30 je přitroublá propagandistická komedie. 40% ()
70%. Asi nejlepší československý film z padesátých let, co jsem v poslední době viděl. BTW, Panu Kadetovi nejdou blbě hodinky, pan Kadet je debil, protože honil nesprávný autobus. ()
Reklama