Obsahy(1)
Šoková terapie reportáží z válečné fronty. Nebojácné svědectví z nelítostné bitvy s Islámským státem v ruinách města, které jedna z největších katastrof naší doby obrala o duši. Jana Andert natáčela v prvních frontových liniích a zachytila tak syrově a bez příkras pravou podobu války... Režisérka Jana Andert se na podzim 2016 vydala do Iráku, aby strávila osm měsíců v první bojové linii, kde žila a točila s Golden Division, elitní jednotkou irácké armády. Do této situace se vydala dobrovolně, na vlastní náklady a bez podpory jedné z velkých zpravodajských stanic, pro které obvykle pořizuje filmový a fotografický materiál. Nechtěla být totiž svázána bezpečnostními pravidly, která redaktorům nařizují, kam až můžou zajít. Jana chtěla být prostě v první linii. (Česká televize)
(více)Recenze (33)
Lidi hodnotící negativně takový dokument nemají mozek ...zdá se jim málo že pár metrů od kamery vybuchují trhaviny ? .....byl by lepší záběr kdyby to vojákovi před reportérkou ustřelilo hlavu ? Má dokument končit pádem kamery na zem a v titulcích běžet že v posledním záběru dostala reportérka zásah do břicha a 2 měsíce strávila v nemocnici ? ()
Nekonečné hromady trosek vyvolávají svojí bezútěšností tíseň a zvuková stopa výbuchů a výstřelů skutečně napomáhá pocitu autenticity do té míry, že si připadáte, jako byste stáli v epicentru bitvy. Záběry na vyděšené uprchlíky a raněné děti jsou emocionálně působivé, o tom žádná. Na druhou stranu i odvaha Jany Andertové má - a logicky musí mít - své meze. V některých záběrech se vojáci Golden Division spíš předvádějí na kameru a jinde zase s největší pravděpodobností před kamerou své emoce krotí. Čekal bych, že se reportérka pokusí vojákům dostat více "pod kůži", přimět je k cenným osobním výpovědím. Rozsáhlejší mohl být i zasvěcující komentář. Obecně jde o dokument, který útočí spíš na city, než by diváka bombardoval informacemi a zasvětil ho hlouběji do problematiky. Osobně dávám přednost spíš tomu druhému, takže za mě jen 65 % celkového dojmu. ()
Sonda do nejhnusnějšich lidských pudů. Příšerné jsou pak záběry umírajících dětí, těch jediných nevinných.! Brzy na celém světě, máme se nač těšit.. :-() ()
Dokument je to šílený z ještě šílenějších míst a ač se považuji za otrlého diváka, který už na obrazovce viděl lecos, v jednu chvilku jsem zvažoval, že to vypnu. Dívat se na zraněná batolata lapající svými malými tělíčky po vzduchu, holčičku držící si pahýl místo ruky, jakéhosi chlapce běžícího ulicí odkudsi z z místa výbuchu a chuchvalců prachu s bezvládným tělíčkem kojence... To jsou šílené záběry. A to věřím, že nám ještě Jana Andert neukázala všechno. U sledování si človék musí neustále říkat a děkovat štěstí, že se narodil zrovna a právě tady. A že i když nám zdražili paštiku, nesmíme dělat ohňostroje a na FB panuje cenzůra, máme se jak prasata v žitě. Nemáme si vůbec nač stěžovat! Ale vůbec na nic! Nezasloužili jsme se o to, ale měli jsme tu kliku, že jsme se narodili na zrovna hodně bezpečném kousku zěmě. A jelikož si opravdu myslím, že stejně jako v minulých stoletích křesťanství, tak teď půlka světa tone v krvi kvůli islámu, měli bychom se zasadit aby se sem to náboženství násilí nikdy nedostalo a nezakořenilo tu. Źádná diverzita. Prostě ne. Stačí se podívat jak vypadá Evropa na západ od nás. Vezmete si domů přivandrovalce z Afriky a on vám udělá Afriku z vaší země. Druhé co mne škovalo v dokumentu byly ty prázdné pohledy všech přeživších. Chlapci zavazují skalpovanou hlavu a on jen sedí a kouká. Jasně, byl určitě v šoku, ale i spousta tázaných kolikrát až neuvěřitelně v klidu odpovídala o svých příbuzných, že zůstali tam, že jsou mrtví, nebo že je odvedl ISIL... Jako kdyby mluvili o tom, že syn s manželem šli na fotbal... Šílené. Ač byl Saddám jakej chtěl, udržoval v zemi ordung. A to platilo i o Kaddáfím a dalších... Vkrádá se tak kacířská myšlenka, že někde ve světě, kde na tom ještě nejsou s tou demokracií tak daleko prostě ta diktatura funguovala, ba co víc, možná být i musí. * * * * ()
Jana Andert, talentovaná reportérka a dokumentaristka, se vydává doprostřed Mosulu, mezi jednotky Golden Division a přímo do přední linie bojů s Islámským státem. Z první ruky tak zprostředkovává záběry z předních linií, ze samotné armády, která patří k jedné z nejprestižnějších v oné oblasti, z každodenního života místních obyvatel a z místních stanů zdravotníků. Andert se daří výborně přenést místní atmosféru, každodenní čekání v sutinách města, blízkost výbuchů, sebevražedných atentnátníků i sniperů, na což ovšem vojáci Golden Division reagují profesionálním chladem a rychlou akcí. Místní jsou postupně zatlačeni do nebezpečných oblastí, kolem leží spousta mrtvých těl, běžná irácká armáda utíká z boje. Jednotky ISIS zabírají jejich pozice a Golden Division se ocitají v obklíčení. Jana Andert přináší obrovsky silné svědectví, které dovede probudit z otupělosti, k níž mnohé diváky dohnaly často neautentické televizní reportáže. ()
A tady je vidět jak to bude probíhat za chvilku v Bělorusku nebo Turecku. ()
Svědectví z bojů o ruiny Mosulu po boku elitní irácké jednotky přináší syrové záběry, které mají daleko k povrchním reportážím, které jsme viděli v televizi. Režisérka naštěstí používá spíš mezititulky, protože ten její komentář přednášený naprosto nezúčastněným hlasem mi vadil. Jinak perfektní. ()
Veľký klobúk dole pred reportérmi a novinármi, čo sa na toto dali. Toto je práca, ktorú treba oceniť a ako jedinú ju považovať za niečo, čo možno spájať s žurnalistikou. Nie tie odpady, čo prekladajú články na Topkách a do životopisu si napíšu, že novinár a pritom ani z češtiny do slovenčiny preložiť text nevedia. Niektoré zábery sú tu fakt husté a je až na zamyslenie, v akej atmosfére musia obyvatelia týchto zón žiť. Na jednej strane vidíte, ako prebieha domová prehliadka pri jednom dome, kde sa normálne majiteľa domu pýtajú rôzne otázky, rozhovor prebieha pomerne kľudne, no v tom istom čase môžete počuť, ako niekde naozaj blízko prebieha permanentná streľba. Apropo sa treba už zamyslieť - v Iraku sme zvrhli diktátora a prišlo zabíjanie, v Lýbii sme zvrhli Kaddáfiho a prišla obrovská učenecká kríza a krajina je v dezolátnom stave, v Sýrii podobne dajme dolu Asada a boje sú tam nekonečné, na Ukrajine prebehla revolúcia a na východe majú vojnu a vstup do EÚ takmer vylúčený. No a teraz ideme zvrhnúť diktátora Lukašenka. Som zvedavý, ako to dopadne. ()
Časem je to až stereotypní. Náboženští fanatici. Islám je nyní jediné militantní světové náboženství. A ženou se v milionech do demograficky vymírající zdegenerované západní Evropy. ()
Zdar přeživším! Válka je tolik omílané téma. Ve zprávách o ní slyšíme každou chvíli. Točí se o ní realisticky zpracovávané filmy. Já osobně jsem tak trochu laxní k takovému tématu a tak trochu zblblej právě ze všech akčáků a thrillerů. Proto bylo sledování reality pořádnou fackou. Člověk si uvědomí jaké štěstí má už jen proto, že žije tady a má všechny končetiny.. Jana Andert se nebála následovat vojenskou jednotku do mrtvolami posetých ruin, polní nemocnice, ani pod ostrou palbu. Je to velice smutný pohled. Svět není v pořádku. Kéž by to všechno bylo jenom filmově.. Woo. ()
Andert je hustá, že tohle Všecko natočila, fakt drsný! ()
Viděl jsem televizní verzi, ale i ta dost dobře vykresluje atmosféru, která musela v Mosulu panovat, resp. bychom ji tam našli nejspíš i dnes. Líbilo se mi minimální zasahování dokumentaristky a zároveň to, že se člověk dokáže plně orientovat, kde se zrovna nachází, co se děje. A také jeden z důkazů, že česká dokumentaristika nepatří na dno žumpy, což mi párkrát nedávno přišlo. ()
Z těch 3 dokumentů co jsem měl možnost na toto téma nejslabší. Nešlo mě se do toho vžít a sledovat to nějak s napětím jako u předchozích dvou. Docela mě překvapilo, že to vysílala Čt televize známá svou lží propagandou islámu a vymýváním mozků (Déčko by mohlo vyprávět). To s tou největší bitvou je těžký úlet jen při obléhání Moskvy nacisty tipuji, že umřelo daleko více lidí. Optimálně 2 za to, že to točila Češka jednu přihodím. P.s. ty bojovníky Isis bych rovnou střílel oni by se s nimi taky nepáraly. ()
Jako viděl jsem a snesu toho hodně, ale záběry z polní nemocnice jsem horko těžko rozdýchával...80% ()
Človek koruna tvorstva...? Veľký obdiv reportérke, že mala odvahu pohybovať sa v prvej línii s najostrejšími chlapmi v Iraku, ktorí oslobodzujú a čistia mesto dom po dome, pričom v každom z nich môže číhať smrť v podobe nastraženej výbušniny alebo bojovníka Islamského štátu. Pri ich zajatí ma prekvapilo, ako sa k tým zabijakom detí správali, každý len dostal od každého vojaka slabú rituálnu facku. Nepovažujem sa za útlocitnú povahu, ale to utrpenie ťažko ranených detí v provizórnej nemocnici bolo na mňa priveľa. A to som videl len televíznu verziu, nechcem si predstaviť, čo by bolo v plnej verzii, asi nevhodnej pre bežnú verejnosť. Je to hnus, ale Jana Andert si za všetko zaslúži plný počet, jej zábery sa možno ocitnú o desiatky rokov v nejakej dokumentárnej sérii Apokalypsa Mosul. ()
Česká reportérka Andert(ová!!!) v první linii bojů při osvobozování Mosulu od Islámského státu s elitní iráckou Golden division. Čekal jsem, že mne do války ve městě vtáhnou přestřelky a boje s islamisty, ale střelba a výbuchy jen dokreslují mrazivou atmosféru. To nejpůsobivější, čím se mi tento dokument zaryl pod kůží , jsou utíkající civilisté odnikud nikam mezi přesouvajícími se vojáky, zranění, žíznivý ( rekordní léto zrovna ) , zranění ( paní s rozstřelenou rukou jen pro silné žaludky ) a hlavně děti v polní nemocnici ( jen pro nejsilnější jedince) Dal bych čtyři hvězdy, ale musím (!!!) dát pět za odvahu reportérky. Dobrá práce Jani, tenhle dokument mi ukázal co je to válka s IS a to mám něco nakoukáno. PS: Mám pocit, že chlapci by se k těm zajatým islamistům ale i civilistům chovali trochu méně bohorovně, kdyby tam ta kamera nebyla. ()
Realita, ze které mrazí. Tomu se žádná fikce nevyrovná... ()
Nezávidim jim to. ()
Všechno čest pro Janu Andert, ale trochu víc komentáře by dokumentu jenom prospělo. Jenom něco málo textu mezi několika záběry z různých časových období nebo mezi lokacemi je málo. Je to spíš jen taková surová reportáž. ()
Kdyby dokument obsahoval i informace a zákulisí a historii konfliktu, tak by to bylo za perfektních 5*. Klobouk dolu před Janou. ()
Reklama