![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/368/368123_673ab9.jpg)
Režie:
Miloš MakovecKamera:
Rudolf MiličHudba:
Jan RychlíkHrají:
Otomar Krejča st., Jiří Plachý st., František Šlégr, Vlasta Vlasáková, Jaroslav Malík, Jaroslav Mareš, Václav Lohniský, Vladimír Řepa, Jaroslav Moučka (více)Obsahy(1)
Polovina 30. let: Mladý lékař Kovář se ujímá léčení popáleného dělníka. Majitel továrny na laky snižuje stav zaměstnanců a snaží se pracovní úraz zatajit. Také zásadový a nekompromisní Dr. Kovář má potíže se svým nadřízeným. Naivní pokus o politickou agitku Miloše Makovce. (oficiální text distributora)
Recenze (12)
Jako by těch zlých majitelů firem nebylo dost, tady máme dalšího. Tentokrát nejde o to odírat dělníky na výdělku či snad šmelit se zbožím, majitel nechce v továrně pracovní úraz a dělá vše proto, aby se nepřišlo na špatné pracovní podmínky. Jasně, snímek zase relativně dobře obsazený, ale zase tak zcela mimo není. I prvorepublikoví filmaři kritizovali leckteré podmínky, takže se nejedná o klasický socialistický film. Rozhodně to mohlo dopadnout i hůře, viz třeba Severní přístav. ()
Třídní rozdíly pronikly i do zdravotnictví. Zatímco primář prestižního sanatoria zavírá oči před zlořády kolem sebe, jeho v mladém kolegovi se naopak probudí soucit s chudými - pomáhá dělníkům i jejich podvyživeným dětem. Do toho zasáhne výbuch v blízké továrně a sympatický hrdina se ujme léčení těžce popáleného člověka. Naivní děj doplňuje jak jinak než zlotřilý továrník. ()
Miloši Makovcovi se asi moc nechtělo do čistokrevných budovatelských agitek o "nových" lidech a obcházel různými zajímavými způsoby okolo. Případ dr. Kováře je film o třídním boji, natočený tak trochu ve stylu sovětských montážníků, což v kontextu naší poúnorové tvorby působí zvláštně a z dnešního pohledu, pravda, až primitivně. Ale mě to docela bavilo - částečně zvráceně, ale částečně i normálně (film má slušné tempo a herecké výkony). Mimochodem, tříbí se nám tady nesmiřitelná dvojice Krejča - Plachý, která se o dva roky později objevuje v takřka identických úlohách v Makovcově majstrštyku Velké dobrodružství. ()
Černbílý film nikoliv barevností, ale svým pojetím. Soudruzi jsou čestní, kapitalisté a nesoudruzi jsou darebáci. To je zakladní linka této agitky. Je zajímavé pozorovat, jak se každý režisér vypořádal se zadáním, protože agitkám se nevyhnuli ani jiní režiséři. Nemyslím si, že by Miloš Makovec byl špatný režisér, má na svém kontě řadu zdařilých snímků. Spíš si myslím, že rezignoval a prostě natočil, co soudruzi chtěli. Někdy není prostor na hrdinství, rodina musí jíst. Tak nějak to vnímám já. Proto nemá smysl rozebírat, co bylo špatně a pracně dolovat nějaká pozitiva. ()
Kdyby soudruh režisér nechal na pokoji politickou stránku a hnětl jako kuchař jen jedno těsto, bylo by to možná i za osmdesát procent. Ale hňácat dvě těsta dohromady, tím to definitivně zasklil. Nu, asi musel. Samostatný příběh lékaře by byl zajímavý, takto jen zapadá do soukolí. Přesto zde byli vynikající herci a na film se dívat dalo. Tu agitku musí divák prostě přijmout. ()
Zajímavosti (1)
- Točilo se v Roudnici nad Labem. (sator)
Reklama