Režie:
Terrence MalickScénář:
Terrence MalickKamera:
Néstor AlmendrosHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Richard Gere, Brooke Adams, Sam Shepard, Linda Manz, Robert J. Wilke, Stuart Margolin, Richard Libertini, Timothy Scott, Doug Kershaw, John WilkinsonObsahy(2)
Film Nebeské dny, kritiky jeden z nejoceňovanějších filmů všech dob, je dojemným příběhem dvou mužů, kteří milují stejnou ženu. Richard Gere, uprchlík z chudinské čtvrti Chicaga čelí kvůli lásce k Abby (Brooke Adams) plachému, bohatému Texasanovi (Sam Shepard). Mimořádný filmový počin s působivou kamerou a podmanivým zvukem natočil scenárista a režisér Terrence Malick. (Magic Box)
(více)Recenze (233)
Milostný příběh ve tvaru trojúhelníka podávaný spíše dokumentárním způsobem určitě nehraje v tomto filmu hlavní roli. Tu má příroda a její zákonitosti, stejně jako neúprosný běh času, střídání dne a noci, léta a zimy, kontrasty tvrdé práce a bezstarostného odpočinku nebo třeba radostné sklizně a náporu zničujícího živlu. Jedna dvojice svůj příběh dožije ke konci, zatímco jiné právě začíná. Jakkoli se dá dějové "lidské" linii ledacos vytknout, v zachycení "příběhů" člověka přesahujících je Malick velmi působivý. ()
Dojemný film o jedné tragické lásce. O dvou milujících se lidech, kteří se jen chtěli trochu riskantně vymanit z bídného života, ale neměli štěstí. Hudba E.Morriconeho je zde sice výborná, ale on sám moc prostoru na své hudební nápady nedostal, protože tu často hraje skladba C. Saint-Saënse z Karnevalu zvířat a nebo Morriconeho variace tohoto motivu - takže nakonec tak půl na půl :-/ ()
Pěkně natočený film o tom, k čemu mohou vést morální ústupky a kompromisy. Znalec díla Terrence Malicka Petr Vacík film velmi pěkně popsal: "Zápletka filmu Nebeské dny se rozvíjí kolem rozhodnutí jiného mladého páru podniknout určitý morální kompromis, o kterém v budoucnu nebude nikdo vědět a který by nemusel ani nikomu ublížit, ovšem je jednoznačně špatný. Přestože si hrdinové tuto špatnost uvědomují, do morálního experimentu jdou a jsou zničeni. Malick zde ukazuje, jak má morální zlo devastující následky. Současně odhaluje, že když už jsme v nemorálním jednání namočeni (a namočeni jsme všichni), nemáme ve skutečnosti plnou svobodu." Ovšem nelze zapomínat na další rovinu Malickova filmu. Je nemorální chování přirozené nebo se odvíjí od vztahů ve společnosti? Malick se pokouší příčinu najít v nerovném vztahu mezi různými společenskými vrstvami... v tomto případě vrstvou pracujících, kteří jsou v pravém slova smyslu vykořisťovaní vrstvou majitelů výrobních prostředků. Pokud jsou lidé bráni pouze jako stroje, na kterých lze ušetřit, pokud jim není vyplácena zasloužená odměna a není postaráno o jejich důstojný život a důstojné pracovní podmínky, není logické, že se tito lidé snaží za každou cenu dostat do vyšších vrstev? Třeba i za cenu nemorálních kroků? Přes tuto filozofickou rovinu mi ale film nepřišel až tak dobře natočený jako jiné Malickovy filmy. Především ve druhé části po svatbě mi film přišel trochu slabší, takové obyčejné melodrama z amerického středozápadu. Nebo mi možná jen nesedlo obsazení, nemám moc rád Richarda Gera. ()
Jistá poetičnost tomu upřít nelze, ač magické atmosféry úžasné Červené Linie nedosahuje. Hlavní problém spočívá v tom, že přes všechny ty dluhé záběry přírody, se poněkud zapomělo na příběh. A že šel rozvinout v hodně hutné drama. Malick se spíše soustředí na vizuální stránku filmu, což je podle mě škoda. Některé scény jsou zbytečně dlouhé a proslovy vypravěčky mi nepřišli dvakrát objevné. Gere se mi moc nepozdával a Brook Adams, ač sice hezká, mi přišla neuvěřitelně chladná a odtažitá. A to neberu v potaz jejich pochybné morální kvality. Nejzajímavějším tak pro mě byl Sam Shepard v roli farmáře. No je to o fous, ale na ty čtyři to nakonec vyjde, hlavně díky parádnímu soundtracku. ()
Romance antických rozměrů v obilných polích, asi tak bychom tento snímek mohli ve zkratce popsat. Pokud jsem měl u Zapadákova ještě nějaké pochybnosti, tak tady to platí na plno: Terrence Malick je Bůh. Definitivně. A navždy. Ještě jsem nezažil, aby mě nějaký režisér dostal nejen po stránce vizuální, ale i emoční a hlavně příběhové - přesně tyhle tři věci, dokázal mistrovsky skloubit a udělat z nich dokonalé dílo. Takže kecy jako, že si Malick plete točení filmu s přírodopisným pořadem jsou fakt mimo mísu. Ten, kdo pod všemi těmi nádhernými záběry nevidí příběh, se buď koukal na jiný film nebo je nehorázně slepý. Abych nezapomněl - soundtrack od Morriconeho je taky úžasný, a nápad s fotografiemi při úvodních titulcích je prostě a jednoduše geniální. ()
Naprosto úchvatné dílo, výjimečné především obrazovým zážitkem, takovým, který v nás na dlouho přetrvá, pokud se mu svou vnímavostí plně otevřeme, nelítostné drama lidí jakoby ztracených ve svých vlastních pustých životech, jen tak ze dne na den nuzně přežívajících, bez domova, jen díky příležitostné práci, těžké, úmorné, na dno vysilující, přesto ještě žijících v nitru s nezahubenou touhou po zítřcích s nadějí, tak se před námi na obilných, do široka rozlehlých pláních odehrává milostný příběh mladého páru, lidí, kteří se pokusili vyprostit z pout své zoufalé, postupně ubíjející každodennosti, náhle a převratně, díky lstivé lži se chopit možnosti zůstat na farmě a nemuset, tak jako ostatní putovat opět pryč, daleko, do další nejistoty, usadit se, dát životu promyšlenější směr, ale nic není jen tak zadarmo, vždy člověk musí dříve nebo později za nabytou výhodu zaplatit a tak mladík Billy a jeho milovaná Abby musí své skutečné city tajit, skrývat svoji vzájemnou náklonnost, dále hrát pro okolí zvolené role sourozenců, bratra a sestry, snažit se nepřipravit chybou o nabytou naději na šťastnou budoucnost, žádná lež, ani podvod však nikdy nejsou člověku trvalou oporou a nakonec si daň za sebe od něj nemilosrdně vyberou, opravdu mimořádně přesvědčivý, s hlubokou moudrostí, mnohdy jen v obrazových náznacích, jen pečlivě promyšlenou symbolikou vyprávěný příběh, bravo!!! ()
Terence Malick točí filmy jednou za uherský rok, ale ne proto že by byl líný, ale proto, že když už se do něčeho pustí, tak pořádně. Klasické Malickovo téma: milenci jimž není přáno + skvělé herecké výkony + jedinečná kamera + krásná hudba = skvostné díl. Jen více podobně schopných režisérů a kdyby přiváděli na svět svá dítka alespoň každé tři roky, bylo by to ideální. ()
Pri láskyplnom dokumentovaní prírody si Malick zrazu uvedomil, že by mal natočiť film, tak narýchlo zosnoval strohú, emocionálne plytkú zápletku, aby opäť spojil lyriku s epikou na pozadí nádhernej krajiny. No opojenie prírodou nebolo také výdatné ako v neskoršom The New World. Naplno šli len herci. ()
Příběh, který dojímá svojí obyčejností. Není zbytečně podbízivý nebo prvoplánově emotivní, je křehký a lidský. Nádherná kamera, nespočet krásných detailů a obrazů z panensky nedotčené okolní přírody. Lány obilí a uprostřed nich farma, jinak nic. Nešťastné osudy několika lidí a v nich zasazeny perly radosti během všedního dne plného práce. Skupinka černochů si krátí chvíli hrou na harmoniku a tancem. Po skončení žní se všichni společně sejdou u ohně za veselé hry houslí. Nádeníci přijíždí a zase odjíždí. Bohužel život má i své stinné stránky, a tak pro některé jejich bytí končí, ale pro jiné plyne dál... ()
14. 08. 2011 (255.); Bill si zpečetil osud hned v prvních pěti minutách ()
Nezáleží na tom, zda je to největší zásluha Almendrose, Morriconeho, nebo samotného Malicka, že právě v Nebeských dnech jsem viděl a slyšel vše, co si dovoluji považovat za božské. Prostě za to děkuji. 100% ()
Toto mé první seznámení se s Malickem bylo pro mě skutečným zklamáním. Snímek jsem vnímala jako kompozici zhruba čtyř aktů, které pro mě na sebe správně nenavazovaly a neměly stejnou váhu ani kvalitu. První akt byl opravdu zajímavý, nejspíše nejlepší část celého filmu. Bohužel pak už měl snímek jen sestupnou tendenci, jako by si na mě ze začátku vyplýtval munici. Originální a netradiční pojetí práce s denními dobami bylo sice velmi efektní, ale již méně efektivní a posléze mi začalo příliš zavánět kýčem. Za největší zápor snímku vnímán to, že je "neslaný, nemastný". Je točený s neuvěřitelnou lhostejností (není totiž ani o chudých, o krizi, o válce, o lásce, o bohatých,...), je totiž tak nějak o všem. A opět je to pro mě příklad toho, že když někdo chce ukázat příliš mnoho, neukáže ve výsledku nic. A jak jsem zmiňovala onu režisérskou lhostejnost a nezúčastněnost, onen nadnesený pohled, tak na mě jako na diváka působil stejným efektem - za lhostejnost lhostejnost. Snímek ve mě nevyvolal vlastně žádné emoce ani pořádný dojem. Dokonce mi až přišlo, že se jedná o onen lyrický, poetický, artistní (nebo jakkoliv tomu chceme říkat) počin, jehož cílem je až snobská snaha ukázat, že já to dělám jinak a umělečtěji než ostatní. Nejdříve jsem měla pocit, že bych mohla koukat na lyrizovaného Steinbecka, ale bohužel chyběl jakýkoliv bod, kterého bych se mohla chytit, postava se kterou sžít, nebo kterou bytostně nesnášet, prostě jak jsem řekla výše, nezůstalo nic jiného, než v podstatě tuctový zážitek a zklamání. Opět jednou vyhrává forma nad obsahem a pro mě je to v případě tohoto snímku pouze na škodu. ()
Ještě po půlhodině neděje se spoustou útržkovitých dialogů, voiceoverů malé holky a spousty záběrů na obilí jsem si říkal, že tohle bude další přeceněná Malickova nuda. A ono mě to nakonec chytlo. Ta kamera je opravdu úchvatná, maluje kouzelné záběry přírodních scenérií i běsnících katastrof jako kobylky či ohnivé peklo. Prostě filmová magie a to mě většinou podobné věci nedostávají. A i ten děj tu nakonec přijde a je to celkem slušné retro (melo)drama. Chudý mladík nastrčí svoji holku do postele umírajícímu bohatému farmáři a hraje si na jejího bratra, jenže farmáři se nechce umřít a začíná mít podezření. A holčina si neumí vybrat koho má ráda. Milostný trojúhelník má celkem brutální vyústění, Malick na hodině a půl prostoru nestihne začít nudit, je tu začínající (ještě tmavovlasý) Gere. Žádné strhující drama, ale za ten vizuál si to ty 4* zaslouží. ()
Jasně no. Krásné záběry přírody, obilné pole (pro které mám velkou slabost), srdceryvný příběh... to všechno by šlo. Ale sakra, ten Gere mi tam vubec, ale vubec neseděl. Scény při kterých jen tak někoho oddělal, nebo jen tak někoho zmlátil ve mě nevyvolaly ani jedinou emoci (účel?). Jako by byl ten největší cholerik na světě, navíc s tou nejkamennější tváří. Tomu kdyby člověk řekl "vole", tak už si může hledat na těle zapíchlou kudlu. ()
Nevšedně nádherný poetický snímek, absolutní filmová krása! Jednoduchý působivý příběh. Úžasná kamera, hudební stránka, výtečně zvolené prostředí farmy... Po zhlédnutí na plátně 100 %. ()
"You're like an angel." “I wish I was.” Nemohu než souhlasit s Rogerem Ebertem o tom, že Days of Heaven jsou jedním z nejkrásnějších filmů, jaké byly kdy natočeny. Je plný krásy, hlavně přírody, zemědělské krajiny, tvorů v ní, žijících pod stále se měnící (ale vždy svým způsobem nádhernou) oblohou – včetně člověka. Na tento svět, příběhy jeho obyvatelů, nahlížíme přes skvostnou Almendrosovu a Wexlerovu kameru, jejíž obrazy, scény jí zachycené, komentuje svým pozoruhodným způsobem nedávno zesnulá Linda Manz. O jejím voiceoveru, jeho funkci ve vyprávění, o jeho vzniku, napsal skvělou esej Jim Emerson. Malickův styl se zde projevuje naprosto jasně, každý, kdo viděl nějaký jeho snímek z novější doby, by mu ho určitě dokázal připsat (což by se u Badlands stát nemuselo). Days of Heaven mají opravdu silné kouzlo, úžasnou atmosféru prostředí farem, života sezónních dělníků, předválečné éry, přesto jsem však maličko postrádal větší důraz na příběh... ►1111. hodnocení◄ ()
Naprosté souznění s přírodou, se světem opravdových tradic a hodnot, pokora k životu, tak působí prostředí filmu. Jeho hlavní hrdinové toto narušují, jsou prostě lidští, opravdoví a uvěřitelní. Snad nejpůsobivější kamera všech dob a naprostá autenticita doby tvoří film, který působí velmi nadčasově. Při sledování jsem si trochu připadal, že jsem na jiné planetě, o mnoho víc než ve skutečných sci-fi filmech. Tak silný byl dojem z přenosu do roku 1916. ()
Jedno musím uznat, tak skvělou kameru jako zde jsem neviděl. Nebo si alespoň nevzpomínám. ()
Pro mě možná nejlepší film všech dob. Těžko jej něco překoná. Viděl jsem ho asi šestkrát a pokaždé objevuji další vstvu hodnot. Jako když loupete cibuli a dostáváte se stále k větší kvalitě. Kamera je prostě úchvatná. Kosmopolita Nestor Almendros, s kterým točil třeba Francois Truffaut a velmi si ho vážil, je génius. Naposledy se mi takhle obrazově líbil Revenant. Exteriéry nejsou ponechány napospas času naplánovanému produkčními, ale denní době a světelným podmínkám. Nejsou natáčeny kolem poledne, ale naopak ráno či v podvečer. Svícení (pokud nějaké je) je neznatelné. Hudba přichází v pravý moment a mistr Morricone (nominace na Oscara) jí volí přesně podle not filmu. I Camile Saint Saens s Aquariem je vybrán s citem. Jako jeden z mála filmů světové produkce není doslovný a přímých dialogů tu moc nenajdete. Když už dojde na lámání chleba, Malick utíká k prostřihům, které by mohly být obrazy v největších světových galeriích. Nad vším se vznáší nádherná hudba a děj provází vyprávění dospívající Lindy. Jak je u Malicka zvykem, nikdo nepřehrává a patos tady nenajdete. Žádný nešvar typický pro Hollywood zde není. ()
[3,5*] Obrazová poetika filmov Terncea Malicka mi imponuje, najviac vo filme Nový svet (2005). V rovnakom duchu funguje aj film "Nebeské dni". Príbeh je znovu v úzadí, postavy rozprávajú veľmi málo, miesto nich necháva režisér rozprávať obraz, pričom jednu z hlavných rolí hraje opäť nádherná príroda. Práca s kamerou je skutočne úchvatná, právom bol za ňu udelený Oscar (slávny Nestor Almendros). Krása prírody je postavená do priameho kontrastu s človekom, ktorý je vykreslený ako napoly anjel, napoly diabol. Na jednej strane je ťažké pretĺkanie sa životom jednoduchého človeka, na druhej strane je ľudská zloba, nenávisť, násilie. Film pracuje s biblickým motívom. Človek a jeho dve morálne stránky, prichádza akoby krátky raj na farme, lenže príde diabol a s nim veľké "biblické" pohromy - invázia kobyliek a požiar. Príbeh je prostučký. Ide o milostný trojuholník, ktorý je preťatý dvojnásobnou tragédiou. Potom ale život plynie ďalej, akoby sa nič nestalo, čím sa zdôrazňuje malosť jednotlivého človeka oproti veľkosti prírody (boha). Nejedná sa o žiadny patetický gýč, žiadne tlačenie na pílu emócií. Režisér ako nestranný pozorovateľ postavám nenadŕža ani ich neodsudzuje (vykresľuje ich dobré aj zlé stránky). V zásade by ma aj film nadchol, nebyť veľmi intenzívneho nepríjemného pocitu, ktorý som mal takmer celý film kvôli podlému a vypočítavému charakteru Billa. Musím uznať, že Richard Gere tu postavu zahral vynikajúco, proste bol na tú rolu ako stvorený. Nemohol som si pomôcť, musel som ho z duše nenávidieť. Tento neodbytný nepríjemný pocit nedokáže vykompenzovať ani tá obrazová nádhera, dokonca ani famózny Morricone. Film nie je určený pre široké publikom, takže logicky z neho nebol žiaden blockbuster. Kuriozitou je, že kvôli komerčnému neúspechu filmu sa Malick na 20 rokov zo sveta filmu vytratil. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
Reklama