Vraždy podle Agathy Christie - Série 1 (2009) (série)
Režie:
Eric WorethObsahy(1)
Marně doufal, že jí v blázinci vymažou všechny vzpomínky. Epizoda z francouzského detektivního cyklu podle Agathy Christie. Teprve ve dvaceti letech se Saše podařilo utéct z psychiatrické kliniky. S ostříhanými vlasy a v mužských šatech se ukrývá v opuštěném domě. Hned první den má halucinace. Vidí krvácející ženu, která leží mrtvá pod schodištěm. Vše se mělo odehrát v tomto domě. Je to jen výplod choré mysli, nebo to jsou Sašiny skutečné vzpomínky? Sympatie ke krásné dívce přivedou inspektora Lampiona k mladé vědě – psychoanalýze. Jeho nadřízený, komisař Larosiere, má však pramalé sympatie k jeho nové vášni. (Česká televize)
(více)Recenze (8)
"Nenávidím notáře.. A nenávidím doktory a komisaře !!" - "To je hodně lidí !!" ;) To jsou věci !! Tak ono to nakonec přeci jen jde a ne že ne !! Je zcela patrné, že tato francouzská krimisérie má epizodu za epizodou strmě stoupající tendenci, minimálně co do kvality a míry napětí !! Pokud tedy nepatříte k ortodoxním vyznavačům typické britské detektivky v čele s mistryní detektivní křížovky Agathy Christie, pak se Vám zřejmě tato seriálová parafráze kolem komisaře Larosièra a jeho čtyřprocentního přítele inspektora Lampiona zalíbí, ačkoliv je třeba podotknout, že právě Malé vraždy patří k oněm záležitostem, které si buď zamilujete nebo je prostě musíte jako uctívači Agathy Christie z hloubi srdce nenávidět, protože co tvůrci ve francouzsko švýcarské koprodukci s její předlohou provedli, to se jen tak nevidí !! Přiznám se, že jsem sám musel se zatnutými zuby této sérii přijít na chuť a že minimálně první dvě epizody, Pět malých prasátek a Jsem nevinná, režírované rovněž spíš neznámým Ericem Worethem se mi zdály spíš jako hodně špatný vtip než detektivka s nadhledem !! Arogantní a zpátečnický, leč velmi schopný, proutník komisař Laroisier v podání zajímavého Antoina Duléryho vytváří vždy dokonalý kontrast k přecitlivělému homosexuálovi Lampionovi, kterého ztvárnil sympaťák Marius Colucci, jejich vzájemný profesní vztah se postupně vyvíjí v přátelství a vzájemný respekt, což samozřejmě svědčí mimo jiné i o vývoji jejich postav, jejichž samotnou nečernobílost také oceňuji !! Soundtrack pochází z dílny Stéphana Mouchaa, jehož práci si vybavuji především dík jeho hudbě k jinému detektivnímu francouzskému seriálu Nicholas Le Floch, a musím říct, že se mu opravdu povedl !! Co se týká samotné Zapomenuté vraždy, pak příběh patří k těm lepším v rámci tvorby již zmiňované Agathy Christie a rozhodně k těm nejvěrohodnějším či nejméně přitaženým za vlasy, nicméně mě osobně mimo té linky s psychoanalýzou v plenkách nejvíce zaujala krásná Jeniffer Decker se svým opravdu nadstandardním hereckým výkonem !! ()
Ty dva buď budete nenávidět nebo mít rád nic mezi tím. Já je mám ráda a tím pádem náhrada za Poirota i neobvyklé zpracování Agathy mi sedí. Chce to brát s nadhledem a přijmout určitou nadsázku. Pro ortodoxní vyznavače Anglického detektivního slohu to není. ()
Celkem zábavná kriminálka, ale absolutní zprasení původního díla. Jako milovník klasiky jsem se nasral, musím si myslet, že to není podle Agathy a pak to jde. ()
Ano, příběh Zapomenuté vraždy patří k těm velmi dobrým dílům paní Christie. A tak v tom svém pravém příběhu opravdu nepotřebovala takové ubohé holičky, jako milostné avantýry detektivů, větší počet vražd, incest ani změnu osoby vraha. Inu Francouzi to umí vždycky nejlépe, že? ()
Epizoda v níž se přihledání viníků vraždy proplétá minulost se současností. Komisař se svým pomocníkem to rozluští. ()
Agathu nežeru, naopak mne její povídky zatím dost nudí. Romány jsem nezkusil. Nemám tedy předsudky, proto mne tyto francouzské kousky baví. Britská verze s Geraldine McEwan v roli Miss Marple je ale přece jen lepší. Tady to musela zachraňovat rajcovni psycholožka a psychoanalytický rozbor erektilní dysfunkce v blázinci. Pak odpustím i dost nepochopitelný vztah Lampiona a hlavní podezřelé. ()
Nebylo to vůbec špatné. Bylo to upoutávající, zábavné, svižné.. a Jennifer Decker bude asi má nová oblíbenkyně :) ()
Když mi zprzní Agathu, ve které hraje skvělý David Sutchet, např. MRTVÁ v knihovně, kde změní vraha, vytočí mé to do ruda. Ale pokud je to pouze inspirovano dílem Agathy a je to podáno s francouzským šarmem, vtipem a půvabem, proč ne. V ťéhle nelehké době mě to docela potěšilo, nemám náladu na syrová, krutá a temná severská detektivní díla. ()
Reklama