Režie:
Roberto BenigniKamera:
Tonino Delli ColliHudba:
Nicola PiovaniHrají:
Roberto Benigni, Nicoletta Braschi, Giorgio Cantarini, Giustino Durano, Marisa Paredes, Horst Buchholz, Verena Buratti, Gina Rovere, Andrea Tidona (více)Obsahy(1)
Píše se rok 1939. Italský číšník Guido Orefice, překypující energií a hýřící bláznivými nápady, přijíždí z venkova do velkého města. Na první pohled se tu zamiluje do půvabné učitelky Dory. Ta už sice nápadníka má, on však udělá vše, aby ji zachránil od sňatku s nemilovaným byrokratem. Získá její lásku a vezmou se. Narodí se jim syn Giosué. Po pěti letech šťastného manželství je Guido kvůli svému židovskému původu odvlečen spolu se synem do koncentračního tábora. Aby před malým chlapcem zatajil šokující okolnosti a uchránil ho před hrůzami nacismu, předstírá, že všechno kolem je pouhá hra, připravená k synovým narozeninám. Hra, na jejímž konci na oba čeká velká odměna... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (1 036)
Benigni je kvůli svému židovskému původu odvlečen i se synkem do koncentračního tábora. Strašné. Ale aby to nebylo tak strašné, Benigni se rozhodne velice zajímavým způsobem synka od nastalé situace ochránit. A sice..nakecá mu, že všechno co se kolem děje (zástupy zničených židů nastupujících do koncentráku) je jedna velká hra, na jejíž konči vítěz dostane opravdový tank. Snad nejlepší scéna je ta, kde Benigni překládá proslov nacistického vojáka..to je k popukání. Hodně dojemný, vpravdě tragikomický a orogonální snímek. ()
Neuveriteľne originálny námet. ()
Trhám si ja vlasy za to, prečo som to až teraz videl po prvýkrát. Jednoducho krásne, originálne podaná citlivá téma, vtipné a koniec koncov aj veľmi emotívne. :) ()
Když jsem si pročítal obsah, zdálo se mi to tak absurdní, že moje skepse téměř převážila chuť se na film podívat. Ale od prvních minut mě rozevlátý zjev Benigniho natolik zaujal, že jsem začal příběh hltat a úplně mě strhl. I takto se dá udělat film o válce a já jsem moc rád, že jsem se na něj nakonec podíval. ()
O tomto počinu by se dalo říct, že je dokonalé ztvárnění znaku či pojmu jin a jang. První část je tvořena bílou plochou, jež představuje krásu, čistotu, optimismus a vše dobré, co život přináší. Jednolitost přerušuje menší černý kruh, znázorňující tvrdou realitu a ošklivou stránku života, jenž je v oné bělosti jasně viditelný, srozumitelný, ale také považovaný jen za lehký prvek k dostavení autorova úmyslu. Když tu náhle přesně v půli dojede ke změně a barvy se otočí. Černá syrovost se tvrdě chopí vedení a začne být většinová, načež barva bílá se stáhne na post malého ostrůvku, snažící se udržet krásu života seč síly stačí. Roberto Benigni zasluhuje všechnu čest, v tomto veledílku se ukázal jako pašák jak v pozici hereckém, tak i scénáristickém a režijním. Pár let po Spielbergovi se svým svérázným způsobem podíval pod roušku židovské druhoválečné tragédie a dokázal vyvolat podobné emoce jako Schindler se svým seznam, jen toho smíchu ku prospěchu následného smutku tu bylo více. Ojedinělá záležitost, jež mě svým stylem dostala na humorný vrchol a emocionálně zničující dno. 10/10. ()
Oscarový žážitek, který bez nadsázky patří k tomu opravdu nejlepšímu, co se kdy na stříbrném plátně promítlo...Život je krásný, a to hlavně díky filmům, jako je právě tento! Jasných 5*. ()
mkjiodiwhjbrgmaeqnfbvirhg.... Chápete to? Ne?!? Tak máte stejně zkur**** život jako já! ;) ()
Film je to stejně jako život krásný, ale vadí mi neautentičnost. Takhle to v koncentráku nikdy nevypadalo. Kdyby to tak bylo, žilo by na světě o pár stovek tisíc lidí víc... ()
Tento film bol jedným z mála,pred ktorých zhliadnutím som nevedela do čoho idem.Po pár minútach sledovania som si povedala,že to bude skvelá komédia.Skvelý herec v hlavnej úlohe,vtipné scény,dialógy...V istom momente som si však uvedomila,že to nie je to pravé čo tento film vystihuje.To čo ho vystihuje je umenie,umenie zobraziť tragédiu ľudského osudu tak,že človek sa pristihne ako sa smeje cez slzy dojatia. ()
Asi budu jeden z mála, kterému se mnohem víc líbila druhá půlka než první. Je mi jedno, že to je pohádka. Nikde není psáno, že film musí popisovat realitu. Humorné situace, do nichž se dostával otec při zoufalé snaze uchovat svému synovi iluzi, že se stále jedná o hru, mi přišly velmi chytře vymyšlené, napoprvé i vcelku dojemné a hlavně o moc vtipnější, než byla první půle. Benigniho humor v normálních situacích zkrátka nedávám. Ještě k Oscarovi - je jasné, že po něm Benigni šel. Je snad už dávno každému jasné, podle jakého klíče se udělují a nemá zkrátka smysl se nad tím rozčilovat. Téma holocaustu je u oscarové komise číslem jedna (následují filmy o homosexualitě a životopisné filmy. Tu a tam všem vypálí rybník nějaký olbřímí spektákl). Mělo by se mu ovšem přinejmenším nechat, že se tohoto ohraného tématu chopil poměrně nápaditě - natočit poetickou komedii z koncentračního tábora, to se jen tak nevidí. Tuším, že až se na tenhle film podívám starší a trochu vyměklejší, že se mi bude líbit mnohem víc. ()
Je to roztomilé, chvílemi smutně zábavné a bohužel chvílemi citová vydíračka, což je sice u filmá z tohoto období pochopitelné. Ale já to prostě nemusím. Každopádně hra o tank je výborný nápad. ()
Áno život je krásny kebyže ho všetci berieme tak ako Guido. On sám robí aj tento film krásnym. Film vám určite zlepší náladu, avšak mňa až tak citovo nechytil. 4,8*. ()
Roberto Benigni režíroval a zahrál mistrovsky své filmové dílo. Je až neuvěřitelné s jakou lehkostí bere jeho postava kruté životní situace v období druhé světové války. Nejenom že je dokáže přejít, ale je obrovskou inspirací a záchranou pro svou rodinu. V útrapách koncetračního tábora vymyslí pro syna dokonalou hru, aby si myslel, že je to celé jenom soutěž. Kouzelné je, že odměna kterou přislíbí když vyhrají je splněna na sklonku války. Život je krásný má jak plno úsměvných momentek, tak i spousta scén ze kterých mrazí. Film je takovým absurdním protipólem zla a dobra, černou a bílou chcete-li. Guido je švejkovský typ, který má touhu žít navzdory všemu špatnému a vše dokáže pozitivním myšlením v dobré obrátit. Nejsem si jist, zda-li je vždy život krásný, ale tenhle film rozhodně ano! ()
Nádherný film, ktrému vystlal červený koberec výkon R. Benigniho. 95% = 5/5 ()
Nádherný opus, který mě dokázal jak rozesmát, tak rozbrečet. Benigni opravdu válí. ()
Italové jsou tak hroznej národ. ()
Přiznávám se bez mučení můj první a zatím i jediný film, u kterého jsem na konci brečela, jako želva. V ostatních filmech, i kdyby tam vyvraždili celé lidstvo, nehnu ani brvou. Vlastně tam vůbec ani není záběr zpříma, jak Guida zastřelili. Do půlky filmu se vždycky hurónsky chechtám. Od půlky filmu, si rovnou můžu připravit zásobu kapesníků, jaký má film na mě efekt. S odstupem času vím, že je to Benigniho taktika, jak chytnout diváka za srdce. V začátku filmu ho přimět rozesmát se a od půlky filmu ,,děj se vůle boží.“ Prozatím mu tato taktika vychází i v dalších filmech. Tento film, ale prvořadě těží z výborného námětu a toho jak originálně se s ním Benigni popral. ()
Jedna z mála italských komedií, které mi připadají velmi povedené. Přes klasickou (a mnou vcelku neoblíbenou) italskou třeskutost a uřvanost a okamžiky, které by bylo bez obtíží možné nazvat kýčem, je film velmi příjemný, hodně vtipný a zároveň s krásným odkazem. Na určité úrovni ho drží velmi expresivní komik Roberto Benigni, který dokáže jakékoli scéně dodat pozitivní atmosféru i vtipnost. Film je víceméně rozdělen na dvě části... první bezstarostnou grotesku v první části a mrazivou druhou část, která však i přes svoji relativní vážnost neztrácí na komediálnosti. Robertu Benignimu se povedlo si nejen vcelku vkusně dělat srandu z takto vážných témat, ale také dodat filmu nádherný odkaz, který je mi velmi blízký, že v jakoukoli chvíli je život krásný a měli bychom se snažit, aby byl krásný i pro ostatní... ()
Vážně krásné. 1000% :-) ()
Ta první cca třetina, která je jen takovou neškodnou italskou taškařicí, mě upřímně docela trávila. Pak ale začly první náznaky potíží a film najel celkem rychle na režim takový docela temný pohádky. I když tohle téma bylo podávaný s nevídanou lehkostí, tak čím blíž k finálé tím víc přituhovalo, Roberto Benigni byl neskutečnej a já jsem na starý kolena občas fakt sentimentální. (85%) ()
Reklama