Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
José Luis AlcaineHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Antonio Banderas, Asier Etxeandía, Leonardo Sbaraglia, Nora Navas, Julieta Serrano, Penélope Cruz, Raúl Arévalo, Cecilia Roth, Julián López, Susi Sánchez (více)Obsahy(1)
Salvator Mallo je slavný filmový režisér. Za svou kariéru posbíral mnoho úspěchů. Nyní se jeho svět hroutí. Salvator cítí jen prázdnotu a není schopen tvořit. Jestli chce dál žít, musí najít příčinu. Ve vzpomínkách se vrací do svého dětství do 60. let, kdy s rodiči emigroval do Valencie. Snaží se rozpomenout na spalující touhu po své první lásce, kterou potkal v 80. letech v Madridu a na bolest, kterou mu přinesl rozchod. Tehdy cítil opojnost života i utrpení. Psaní pro něj bylo únikem a zapomněním. Kouzlo filmu mu přineslo slávu i vykoupení z neúspěchů jeho života. Bolest a sláva vypráví o složitosti oddělit tvůrčí proces od vlastního života a od vášní, které žití dávají smysl a naději. (Bioscop)
(více)Recenze (138)
to by ani nebyl Almodovar aby snímek nedotáhl k dokonalosti.Vsadil na Banderase ,který je v herectví chameleon a dobře udělal.Banderas dokázal vytěžit ze všech situací.Namátkou připomenu stále infantilní vztah syna k matce.Kvalitní dialogy ,žádná slátanina.Utajovaný milostný vztah.Milník v dětství.Fakt pohodové pokoukáníčko.Mihla se Cruz...ŠKODA ŽE SE KVALITNÍ FILMY Z EVROPY NEDAJÍ SEHNAT NA DVD.Pár jich mám a ty si pouštím často.Bližší evropská košile než holyvúdský kabát.Tak to zkrátka mám. ()
tak otravnu sracku som vazne uz dlho nevidel hanba toto natocit ()
Almodóvar už jistě natočil lepší filmy, přesto není "Bolest a sláva" žádným propadákem. Banderas je vynikající, ostatní spíš tak přicmrndávají a žádná další postava se na plátně nezdrží příliš dlouho. ()
Almodóvara jsem měla vždycky moc ráda a ani tentokrát mě nezklamal. Bolest a sláva je zvláštní film. Moc se mi líbili scény z dětství, kterému mu mohl být věnovaný větší prostor. Na druhou stranu jsem měla problém se současností, kde mě zaujala jenom scéna z divadla. Antonio je skvělý herec, ale jeho postava mi moc nepřirostla k srdci...4,5 * ()
Mírně seprané barvy barevného župánku. ()
„V nocích, kdy souběžně cítím vícero bolestí, věřím v Boha a modlím se k němu. – Když cítím jen jednu bolest, jsem ateista.“ Film o životě a efektu motýlích křídel, který evokuje spíše do vlastního ocasu kousajícího se hada, svlékajícího jednotlivé vrstvy kůže. Barevná nenucenost a šedivá obsažnost společně navozují dojem díla, jež otázky spíše odpovídá než klade. Silná autorská vize zde ale paradoxně není v rozporu s diváckou možností vkládat si do něj některé vlastní představy, interpretace…; film se díky tomu dokáže dostat docela pod kůži. Retrospektivní hra s retrospektivou, retrospektivní hra s divákem, můj první kontakt s Almodóvarem. ()
I já musím ocenit nesmírnou hloubku tohoto díla, které dle mě po všech stránkách zasluhuje číslo 10. Je to tak, že na sledování filmu musí být člověk dobře naladěn a napoprvé jsem to nedal. Byl jsem roztěkaný, nepozorný a v půli jsem film s titulky vypnul, protože jsem měl jinou práci. Vrátil jsem se k němu až nyní a vychutnal si český dabing, a i když nebyl dokonalý, ponořil jsem se do filmu až "po uši". Výborné herectví téměř všech, jednotlivé postavy jsou vykresleny tak dokonale, originálně a do detailu vybranými herci. Tím nemyslím jen Salvadora a Jacintu, ale i Alberta, Federica, Eduarda i malého Salvadora, Mercedes a takto bych mohl jmenovat skoro všechny "aktéry" tohoto pro mě krásného dílka a jak píše gibsont, tento film nebude asi pro každého, především roztěkaného diváka, ať už mladšího, nebo i staršího ... 4x10 ()
Pomalý, emotívny a možno aj osobný Almodóvar....sýte pestrofarebné scény sa pomaly vlečú a napriek krásnej farbe je tam samá bolesť...Banderasov Salvator je výborne napísaná a zahraná postava...celé je to pomalé a hlavne v dnešnej dobe kedy hyper aktívny jedinci nevydržia okrem youtube videí nič dhšie pozerať je to malý zázrak...a tie farby ..stále tie farby :) Pedro kráľ farieb ala " olaský cigáni " ()
mohl si na stary kolena odpustit ten vykus. ()
Tvůrčí krize, návraty do dětství, smíření s dávnými láskami. Vzpomínky, současnost, tvorba a vyprahlost, poezie, pochybnosti, osamělost a život ve vztahu, sláva a bolest. Mozaika a prolínání několika časových rovin. Aktuálnější pro ročníky, které něco pamatují. Současně ale dost akademické, ničím nerušící a ničím nenaléhavé, nic, co by trhalo srdce. ()
Na jednej strane sklamanie, na druhej mierne uspokojenie. Sklamanie, pretože z filmu je cítiť unavenosť P. Almodóvara a trochu tak jeho bezradnosť s postavami (chýba mi širší interval emocionálnej škály). Spokojnosť preto, lebo pán režisér s týmto filmom sa čiastočne vrátil ku koreňom. Po dlhšom čase zaujímavá rola pre A. Banderasa, ktorý sa postavy Salvatora chytil dobre. Nepodal zlý výkon, ale z nominácie na Oscara mám zmiešané pocity. Najlepšou a najsympatickejšou postavou je Salvatorova matka (skvelá P. Cruz (maldá) a J. Serrano (v pokročilom veku)). Najlepšou scénou zase one-man divadelné predstavenie. V závere postrácam silnejšiu a dojímavejšiu scénu. Slogan „na živote sú najkrajšie filmy“ nie je dostatočne silný. Osobné hodnotenie: 70% (***) ()
Nemůžu si pomoct, ale za mě je to jedna z nejlepších Almodóvarovek, které jsem viděl. Objektivně to možná nedosahuje kvalit či originality Todo sobre mi madre či Volver, ale přijde mi, že režisérova filmařina dokáže podat i to banální velice poutavě a jeho typické motivy smíchané dohromady zde tvoří pocitově i technicky čisté a půvabné dílo. Jistě, opakuje se tu pár motivů, které známe, opět se ukazuje, jak rád Pedro Almodóvar čerpá inspiraci ze svého života, takže těm, kteří viděli např. Volver nebo La mala educación budou některé části jistě povědomé, nenazval bych to ovšem vykrádáním, spíše jiným pohledem na věc, neboť v každém z filmů slouží určitá sekvence jeho vzpomínek k úplně něčemu jinému. Dolor y Gloria mne ovšem zaujaly hlavně hmatatelnou nostalgií, jistým melodramatem a povedeným kontrastem autorova života s jeho dílem. Velmi mě potěšili i herci, na které byl velmi příjemný pohled, hlavně tedy na famózní výkon Antonia Banderase, který je skutečně (výrazně hezčím) alter-egem skutečného režiséra. V případě Penélope Cruz jsem měl zpočátku strach, že její role na začátku bude stejně minimální jako v Carne trémula, ale opak se naštěstí ukázal pravdou. Její obsazení jakožto herečky režisérovy matky je navíc velmi roztomilé a svým způsobem dokazuje přátelský vztah skutečného režiséra a skutečné herečky. Nevím, zda tento film má možnost zaujmout někoho, kdo Pedra Almodóvara nijak neprožívá, mně se ovšem jeho poetika velmi líbí a i přes sebeobyčejnější děj se mi na něj koukalo velmi dobře, dokonce snad i lépe než na co se zápletky týče komplexnější filmy. Zda je to v mém případě nostalgie nebo skutečná režisérova kvalita, to netuším. ()
Nevím, nakolik je to autobiografické, ale věřím že z velké části ano. Opět silný Almodóvar o režisérovi stíhaném mnoha neduhy a bolestmi, ať tělesnými, duševními či hypochondrickými. Film o velkých láskách, touhách a zklamáních. Prostě typický Pedro, jak ho máme rádi. ()
Bohužel, moc dobře chápu Salvatorovu neschopnost vyjít ven, záchvaty paniky a úzkost a proto ho vnímám čistě subjektivně. Pedro Almodóvar má ovšem všechny filmy v červené zóně a mrzí mě zdejší nízké hodnocení, protože jde o stejně kvalitní film, jako všechny jeho předchozí. Po všech stránkách. ()
Pedro ma takmer nikdy nesklame a tento je jeho asi naj film za posledne roky. Priznávam, dostal ma do kolien...92 % ()
Perfektní veledílo Pedro Almodóvara s životně hrajícím Banderasem. 7,5/10 ()
"V kině mého dětství to vždy voní po moči." Nostalgické drama s Almodóvarovými dvorními herci. "Když to uděláš špatně, bude mi hrozně. Když to uděláš dobře, bude mi mnohem hůř..." ()
Nepřipojím se k adoraci tohoto díla. Celou dobu jsem čekal ,že se něco stane ,nějaký zvrat a nic. Antonio byl dobrej ,ale nic jedna líbačka s chlapem a hulení kreku to nezachrání. Almodóvar umí lépe, opět jsem nepochopil využilí Penelope Cruz ,ta je skvělá ve všem a tady ji upozadil někam do rohu. Kousal jsem to těžce. ()
Nesmírně lidský film. Vypráví zdánlivě obyčejný příběh bez nějakých dramatických zvratů a přesto se v něm zrcadlí celá hloubka života, vše, co je v něm opravdu podstatné. Poklidná nebo spíš harmonická atmosféra vyprávění je skloubená mistrovsky s dokonalými filmovými záběry. V závěru působí snímek až kontemplativně a doznívá v člověku ještě dlouho po závěrečných titulcích. ()
Objektivně vzato to není film, kterému bych měl dát plné hodnocení. Děj minimální, okořeněný naprosto nepravděpodobnými náhodami, hlavní hrdina gay,... Ale je to Almodódvar, a u něj je prostě všechno jinak. Už jen prostředí jeho filmů (v tomto případě hlavně naprosto dokonalé interiéry) je něco, v čem je mi blaze. Má skvělý cit pro výborné herce, je naprosto nekonvenční, originální,... Ale vlastně mám vcelku problém definovat, co mě na jeho filmech tak magnetizuje. Některé jeho filmy jsou na mě "úchylné" až moc. Pokud to ovšem není ten případ, což Bolest a Sláva rozhodně není (jednu vášnivou gay líbačku jakž takž ustojím), tak mě jeho filmy až doposud chytly a nepustily od začátku až do konce ()