Režie:
Pablo LarraínScénář:
Noah OppenheimKamera:
Stéphane FontaineHudba:
Mica LeviHrají:
Natalie Portman, Peter Sarsgaard, Greta Gerwig, Billy Crudup, John Hurt, Richard E. Grant, Caspar Phillipson, John Carroll Lynch, Beth Grant, Max Casella (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Když je JFK zvolen prezidentem USA, stává se Jackie Kennedy (Natalie Portman) jednou z nejmladších prvních dam v historii. Pro její vřelost, eleganci a vybraný vkus ji brzy obdivují miliony lidí po celém světě. Pak přichází okamžik, který všechno změní. Jackie se vyrovnává s osobní ztrátou, jako milovaná matka a první dáma však musí zůstat oporou dětem i celému národu. Filmový portrét jedné z nejikoničtějších žen 20. století je příběhem hrdosti, lásky a noblesy, fascinujícím nahlédnutím do zákulisí Bílého domu i zachycením dnů, které změnily běh dějin. (Aerofilms)
(více)Recenze (226)
70-75% ... Zdanlivo sa tam nič nedeje, no v tomto filme hraje prím Jackie a jej vrtkavá ale silná osobnosť a schopnosť vysporiadať sa so smrťou JFK krátko po atentáte. Natalie Portman ju zahrala ako bohyňa. Pohľad na ňu vo mne vyvolal dosť hlbokú úzkosť. ()
Čekala jsem emocionální vývar, ždímačku nejniternějších pocitů...ale nic z toho se neukázalo. Vlastně to byla docela nuda. Že umí Natálka plakat jako o život jsem pochopila už ve Star Wars, že u toho nemusí nezbytně nutně blbě vypadat, to jsem taky tak nějak tušila. Ale opravdu jsem spíš očekávala dramatický, hluboký příběh z pohledu první dámy, a ne pseudofilozofickou slátaninu bez vtipu, kuráže a pořádného děje. Připomínalo to spíš hrané dokumenty od BBC, ale bez historických faktů odříkaných nějakým známým hercem. Škoda...40% ()
Pohled na vraždu JFK z pohledu jeho manželky. Nikdo si asi nedovede představit jak se musela cítit, nicméně Portman jsem neměl nikdy moc v oblibě a přišlo mi, že dost přehrávala. Asi čím víc slz a hysterie, tím větší šance na zlatýho panáčka. Film je také docela nudný a táhne se, takže přestává být zajímavý. ()
Portman je excelentní herečka, ale tohle byla těžká nuda. Bože, to se fakt nedalo. ()
Pablo Larraín zvolil 16mm film a musím uznat, že trefil kladivo na hlavu hřebíku. Ač se to může zdát jako prvoplánově artové a jako pouhý výmysl jak na sebe přitáhnou pozornost, tenhle formát zde má svoje opodstatnění v zcela úplně jiném smyslu než pouhý pokus o umělecký dojem. Kamera totiž s Natalie Portman navazuje intimní vztah a dovoluje tak Natalie podvolit se svému výkonu a vydat ze sebe to nejlepší. Místy to připomíná minuloročního Son of Saul, kde se všechno zlo odehrává v pozadí, tady to sice není až takový extrém ovšem pocit sklíčenosti a celková pocitová škála snímku je hodně podobná. Jak název filmu nasvědčuje je to příběh hlavně o Jackie Kennedyové a přesně tak to i působí, ve filmu je spousta dějových zvratů a scén, kdy by člověk čekal, že kamera uhne, zabere jinou postavu atd. ovšem tady ne, divák si projde celý atentát na JFK z pohledu Jackie se vším všudy a tím vším myslím opravdu vším. Na začátku výkon Natalie Portman zarazí, ale postupem času jak jsem si začal zvykat na přízvuk a vše okolo musím uznat že je to výkon perfektní, stačí se podívat na dobové záznamy a porovnat je. Film je doprovázen hudbou, která by se dala nazvat místy horrorovou, on tak místy i snímek působí jako duchařská story. Především ve scénách, kdy se Jackie potuluje po prázdných chodbách Bílého Domu nebo po hřbitově. Menší výtka putuje k časovým posunům ve filmu, kdy se občas dá hůře orientovat kde se zrovna nacházíme, celkově je to ale poskládáno tak aby divák měl uplný obraz o daných událostech. Cesta do hloubky duše Jackie Kennedyové v podání skvělé Natalie Portman za doprovodu originálního pojetí a odvážné režie Pabla Laraína. Pokud má film být hlavně o umění Jackie opravdu působí jako obraz, který bych si s radostí doma pověsil. 85% ()
Film to nebyl špatný, ale i tak jsem si na jeho konci pomyslela: "Díky bohu, že byl tak krátký". Ani se nedivím, že Jackie nezískal samostatnou nominaci na Oscara. Tenhle snímek si to nezaslouží. Možná kdyby vyprávěl o celém životě Jackie Kennedyové, tak bychom se měli o čem bavit - já bych tohle třeba preferovala. Jo, nápad sledovat dny po atentátu JFK z perspektivy Jackie byl originální, ale na druhou stranu film celkově nepůsobí zajímavě. Scény mi přišly podivně sestříhané, člověk se vždycky musel orientovat, jestli běží scéna před nebo po atentátu nebo během rozhovoru s novinářem. Herecký výkon Natalie Portman bych si dovolila označit za průměrný. Zpočátku jsem měla problém s jejím hlasem. Přišel mi až příliš vyumělkovaný, takže jsem si musela poslechnout, jak mluvila skutečná Jackie Kennedyová, abych zjistila, že na tom hlase vlastně není nic špatného. Ale i tak mi přišel hrozně nepřirozený. Na filmu je ale asi ze všeho nejhorší hudba, která se k příběhu prostě nehodí a působí až drsně. Jackie je film, který vám může zkrátit jedno nudné odpoledne, ale rozhodně není dostatečně dobrý na to, aby se k němu člověk někdy v budoucnu vracel. ()
Nudný a zbytočný film. ()
Ještě,že jsem do toho kina nešla ()
Pro někoho možná bezobsažná a vyumělkovaná slátanina, pro mě ale celkem zajímavý portrét osoby, která se kvůli svému postavení musela oddat určité roli, a která se odhodlala tuto performanci dotáhnout do konce i za zcela odlišných okolností. Dobře promyšlenou vizuální stránku, která se pohybuje někde mezi výrazným výtvarným uchopením a dojmem historické rekonstrukce, sráží dolů paradoxně až moc silný výkon Natalie Portman. Ve většině okamžiků je výborná a zcela uvěřitelná, to ale kontrastuje se scénami, které jsou často zpracováním dohledatelných projevů Jackie Kennedy, v nichž lze až moc vidět, že si celou roli precizně připravila až do posledního gesta a hlasového projevu. To sice může souviset s tématem a celkovou výraznou stylizací snímku, ale některé její kreace zkrátka působí až přehnaně upjatě a strojeně. Naopak John Hurt se svou poslední rolí rozloučil parádně a montáž, kdy jsou scény pohřbu prokládány scénami z atentátu, je velmi působivá. ()
Natalie je hezka. To je vse. ()
Atentát na JFK znají všichni. Ale tohle je z pohledu jeho manželky. Film si drží jedno dlouhé nudné tempo bez ničeho. Kdyby tenhle film měl pouze 45 minut stačilo by to. Protože je to neuvěřitelný kýbl nudy, který je fakt otřesný a tak moc se to snaží být umělecké dílo hodno Oskara až je to smutné. 30% ()
Herečka má hrát, tvořit, a ne křečovitě napodobovat. Nejvíce jsem se těšila právě na N. Portman a solidně jsem si naběhla. Atmosféra je budovaná šikovně, člověk by se zadusil a chvílemi čekám, jestli se postavy neseberou a neutečou s jekotem z plátna, ale ta stylizace Portmanové je šílená, to režisér dost ujel. Kvůli tomu je pro mě film skoro nekoukatelný. ()
Ja som si prišiel na svoje. Natalie Portman opäť dokázala, akou skvelou herečkou je. Popri Kate Winslet a Meryl Streep patrí medzi najautentickejšie hollywoodske herečky. Najmä pri filmoch, ktoré sú nakrútené podľa skutočných udalostí a o skutočných osobnostiach s veľmi špecifickým prejavom (ktorý Jackie Kennedy bezpochyby mala) je dôležité, aby sa herec nesnažil danú osobnosť imitovať. A Natalie Portman naozaj Jackie neimitovala, ona ju plnohodnotne zahrala (dala jej ľudskú tvár). Režisér dávkoval príbeh príjemne a citlivo. Veľmi kvitujem, že vo filme neboli kombinované skutočné a hrané zábery. Stavilo sa na hrané zábery, ktoré však vyzerali skutočne dobovo. Ak naozaj poznáte príbeh Kennedyho smrti a videli ste notoricky známe video z atentátu, tak vás bude film viesť práve k tomuto momentu. A pritom režisér vás dovedie k poznaniu, že to vôbec nie je najdôležitejšie. Kľúčovým bol ľudský príbeh pozostalej manželky, podaný surovým spôsobom. Všetci sa za svoj život musíme vyrovnať so stratou svojich najbližších, ale málokto z nás má za manžela prezidenta USA. V takom prípade vaše trúchlenie po smrti, ktorá bola vayše tragická, sledujú desiatky miliónov ľudí po celom svete. P.S. V tomto prípade rád nesúhlasím s hodnotením ostatných divákov na ČSFD. Ja som mal plnohodnotný zážitok, takmer plné kino celých 100 minút ani nemuklo, nikto sa neodvážil chrúmať popcorn. ()
Fajn, viděl Jackie jsem viděl v průběhu dneška ještě jednou, abych se ujistil, zda jsem se při prvním shlédnutí pár týdnů zpátky nemýlil. Ale bohužel. Natalie Portman asi není moc co vytknout, protože hraje tak nějak to, co ji scénář umožňuje. Ale právě scénář je největším úskalím filmu, protože ten je totálně o ničem, v podstatě vůbec nechápu, proč byl natočenej. Navíc mi tam strašně neseděly ty různý předěly – tuhle Jackie vypráví o tom, co se stalo novináři, tuhle na kameru ukazuje bílej dům a jindy zase přímo zažívá ten samotnej útok a jeho následky. Výsledek je pak zbytečně komplikovanej, nesourodej a hlavně, jak jsem psal, úplně o ničem. ()
Vyobrazení situace pár dní po atentátu (a celkově ty její pocity). Ve snaze o 100% autenticitu ale tvůrci dělají z Jackie artovou nudu. ()
Portmanka si vykládá s novinářem...Portmanka si zapaluje cigaretu...Portmanka začne brečet...střih...Portmanka jde, kamerový záběr zezadu...Portmanka se upravuje...Portmanka vystupuje z letadla...Portmanka jede v autě...střih...Portmanka jde, kamerový záběr zezadu...Portmanka brečí a zapaluje si cigaretu...Portmanka hledí do prázdna...Portmanka jde okolo rakve, kamerový záběr zezadu...Ti kdo Jackie vyděli se mnou budou zajisté souhlasit, protože těchto 99 minut je jenom samé Natalie sem a Natalie tam, až se z toho může člověk posrat. Musím přiznat, že ve mně převládají velmi, ale opravdu velmi rozporuplné pocity. O Jackie jako takové si každý mohl myslet cokoliv, buď je sebestředná nebo falešná nebo vstřícná nebo nafintěná nebo samoúčelově vlivná, prostě opravdu cokoliv. To stejné o ostatních. Nevím, jestli s ní Lyndon soucítil nebo byl píčus nebo jen posera. A nebo Johnův bratr Bobby, ten mi přišel ze všech nejvíc v pohodě, ale jak mám vědět, že to nedělal všechno jen pro sebe? Z filmu jsem se prakticky nic nedozvěděl, jen že Kennedyovi měli 2 děcka, Natka pálila jednu za druhou, ale přitom "nekouřila" a taky že chtěla super obřad, pak komorní a pak si to, jako klasická dementní ženská, prostě a jednoduše rozmyslela. To už jsem po filmu dozvěděl víc při brouzdání na wikině. Marný informační dojem nakonec nepodpořily ani okolní vlivy včetně kostýmů a již zmiňované ohrané kamery. Na to, že mě v Artu před pojekcí rozvlnila Song for Bob ze Zabití Jesseho Jamese, tak oproti tomu hudba z Jackie někdy vůbec nepasovala, málokdy chytla ten správný tón. Celkový výsledek je takový, že si na samotnou Jacqueline Kennedyovou raději žádný názor dělat nebudu, protože bych se v příštích dnech obával, že by mě Amíci za "zneuctění jejich národního filmu" zastřelili. ()
Film o tom, jakým způsobem lze vyprávět příběhy. Velmi silné 4 hvězdy. ()
Náhodou, rozhovory s kňazom boli na celom filme to najzaujímavejšie. Ako jediný sa dokázal vyhnúť tej nudnej asertivite poplašeného okolia a ako jediný s Jackie nekomunikoval tak ako ona chcela. Samotná Jackie mi bola nesympatická a ak to mal byť zámer, potom bol Natálkou dodržaný do bodky. Ostatní v jej svete len ploché figúrky bez osobnosti, poňatie príbehu nijaké, vlastne sa riešila len otázka či usporiadať honosný pochod alebo pohreb poňať skromnejšie. Zvyšok (nový prezident, vrah, ďalší život) boli len malé ako keby nepodstatné kapitolky. Asi tvorcovia vážne iba chceli prerozprávať ako prvá dáma trpela, čo si myslela, lenže v kocke nepovedali nič, čo by ktorýkoľvek laik k tejto téme už nevedel. Takže informačná hodnota len veľmi riedka a pocitová, tá sa rovnako míňala účinkom. Nepomohli ani slzy, zašpinená blúzka či pomalé smutné kroky snímané snáď z každého uhla. Myslím, že ktorýkoľvek dokument by bol hodnejší než táto akademická uspávanka. ()
Hrozná nuda, čekal jsem od toho víc... ()
[2,5*] Vôbec nechápem, čo bolo režisérovým zámerom, uniká mi akýkoľvek zmysel tohto filmu. Film prebieha v niekoľkých časových rovinách, pričom všetky boli nezáživné. V jednej Jackie riešila zariadenie Bieleho domu, v ďalšej zariaďovanie pohrebu, potom v jednej spomínala na tragické udalosti pre redaktora časopisu Life a napokon v poslednej išlo o akúsi spoveď duchovnému. Najviac mi vadilo, že to je strašne strojené a preafektované. Ani sa mi nechce veriť, žeby bola Jackie až takáto afektovaná (hlavne v dobe pred tragickou udalosťou) a naivná. Nataliu Portman mám rád, ale ani ona ten film nedokázala zachrániť. Síce je tam zrejmá podoba vo výzore, aj sa ju celkom úspešne snažila napodobňovať, napriek tomu tej postave nedokázala vdýchnuť život. K súčtu mínusov musím prirátať ešte otravnú hudbu. Zaradené v zozname 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. ()
Reklama