Režie:
Václav MatějkaScénář:
Václav MatějkaKamera:
Viktor RůžičkaHudba:
Petr HapkaHrají:
Zlata Adamovská, Eva Jeníčková, Vlasta Žehrová, Ilona Svobodová, Jana Švandová, Karolina Slunéčková, Nina Popelíková, Míla Myslíková, Zdena Hadrbolcová (více)Obsahy(1)
Ústředním motivem filmu je milostný vztah dvou lidí - Petry a Jakuba. Začínající učitelka přichází z Prahy do jihočeského okresního města, kde žije i její snoubenec Jakub, mladý nadějný inženýr v místní papírně. Petra se sžívá s novými kolegy ve škole i s dětmi z nové třídy a pilně nacvičuje s hudební skupinou Komenium, s jejímiž členy se zná ještě ze studií. Seznamuje se i s Jakubovými spolupracovníky a s ředitelem papírny, na jehož místo by byl Jakub rád po jeho odchodu do důchodu jmenován. A právě touha po vysoké funkci vede Jakuba k chování a jednání, které Petra nemůže schvalovat. Jejich konflikt vrcholí, když se Jakub nechce zachovat lidsky a spravedlivě v případě jednoho z Petřiných žáků a jeho ochrnutého bratra jen proto, aby nepoškodil svoje zájmy. (TV Nova)
(více)Recenze (34)
Byť by se dalo z názvu vydedukovat že půjde o milostný příběh, není tomu tak. Snímek se řadí mezi moralizující filmové produkty odehrávající se v ideologicky populárním výrobním procesu. Dějově máme na jedné straně papírenský průmysl, kde se snaží mladý ing. Jakub Horec o vybudování své kariéry a to za každou cenu. Na straně druhé je mladá učitelka Petra Jánská, která se zase snaží pro své žáky udělat naprosto vše. A to jak ve věci vzdělání, tak i jejich života. Jakub a Petra spolu žijí, do svého nové působiště se společně přestěhují, jejich starosti se vzájemně proplétají a v podstatě škodí jeden druhému. Oba při své snaze něco udělat narážejí jen na pokrytectví svých kolegů a zášti. Mezi lidmi vládne faleš, lži a hlavně snaha si nicneděláním nepoškodit kariéru vlastní. Civilní psychologický příběh si Václav Matějka napsal a natočil sám a velice dobře podchytil šeď doby, jakou si dnes málokdo umí jen představit. O něco se snažit byla, je a vždy bude zásluhou každého jednotlivce, ale když se střetne kariérismus, zájmy jednotlivců a tvrdý realismus socialistické etiky, veškerá snaha dostává značné trhliny, které poškodí nejen pracovní sounáležitosti. Děj příběhu má dvě roviny, které jsou přes svoji vážnost odlehčeny záběry masopustních her, ve kterém mají určité masky svou symboliku, čímž příběh dostává i jistou poetiku. Snímek je hodně na přemýšlení a to obzvlášť v dnešní době. Po divácké stránce je tak vhodný snad už jen pro filmové fajnšmekry. ()
jediným komickým plusom tohto ťažkopádneho a nudného filmu bolo prespievanie Hartla Zichom...keď som si predstavil, ako by to Hartl sám spieval svojim fufňavým hlasom, dostal som slušný záchvat smiechu - a len za to dávam tejto dramatickej hrôze jednu hviezdičku...a pritom Matějka má na viac... ()
Film, který jen dráždí, ale nijak nevrcholí. Je roztěkaný v částech, které nejsou v souladu. Zpočátku slibuje konfrontační analýzu hodnotově nevyváženého partnerství na pozadí pedagogického idealizmu. A pak také nabízí alegorický obraz masopustního soudu, který ovšem nic neřeší, protože se zozplizne do šedého cigaretového dýmu s vychlastanýma očima nepříjemných mužských postav. ()
Těžce úchylný film! ()
Jak zbastlit dohromady min. 2 seriály, trochu Inženýrskou odyseu a taky trochu My všichni školou povinní (i když to šlo v té televízí až o pár let později), na to nalepit masopustní pseudoveselí. Já nevím, jestli by naši měli odvahu na to jít tenkrát do kina... Jediná pozitivní je tam snad je ta mladá 22letá Zlata a navíc tam ukáže i čudlíky, tehdy ještě čudlíčky. ()
Kromě dobré hudby - to Komenium bych si rád poslechl, jsou ještě zajímavé prostřihy na lidové tradice a juchání. Ovšem to je tak vše. Otázkou je, zda na počátku osmdesátých let chtěli filmaři ukázat, jak zastaralé názory leckde panují anebo zda naopak měli zájem zobrazit, že někteří mladí lidé to přehánějí se svou iniciativou. A může to platit jak na Petru tak na Jakuba. Velmi průměrný film, který prostě proběhne před očima jako pendolino a já jen vím, že právě projelo. Brzy ale zapomenu, jaký design vlastně mělo a kdy jsem jej viděl projet. ()
Tak dodívat do konce se to dalo, hlavně Zlatce to slušelo. Nepochopil jsem ale proč tam režisér cpal pořád ten masopust. Asi nějaká umělecká metafora, kterou jsem možná pochopil, ale neskutečně mě srala a film zbytečně natahovala. Spoiler: Co ale provedl rejža (nebo scénarista) s duševním vývojem hlavní hrdinky jsem nepochopil. Od začátku až skoro do konce si hraje na jedinou spravedlivou a na úplném konci se obloukem vrátí k bezpáteřnímu milenci, aby s ním žila šťastná až do smrti??? Proboha proč??? Jediné vysvětlení mám, že Vyskočil je v posteli lepší než Hartl...:-))))) ()
Príjemná Hapkova hudba a chytľavé melódie naspievané Karlom Zichom, ináč mierne podpriemerný film. ()
Nebetyčná blbina, kde se motá páté přes deváté. Herci odříkávají to, co mají, nijak se nesnaží, ono není ani proč. Do toho šílený Zich, i když melodie jsou to pěkné, ale já jej nemusím. Spěje to celé od ničeho k ničemu, je to nuda, a nakonec jsem to stejně asi celé nepochopil. No nevadí, věšet se pro to nebudu. Stejně jsem se na to koukal jen kvůli Evě Jeníčkové, kterou jistý web uvádí jako jednu z protagonistek. Já ji tam neviděl, ale to si proto, že jsem krapet sem tam usínal nudou. Ale ani v závěrečných titulcích uvedená není. ()
Špatné zpracování dobré myšlenky - střet sympatické mladé učitelky s prohnilým sborem mohl být natočen daleko lépe. Ten film se dá vidět, jen pokud jste fanoušky mladé Zlaty Adamovské. ()
jedná velká dlouhá nuda ()
No pan Matejka a další umělý normalizační humus s hezkýma holkama. 1982 není po perestrojce, jak zde někdo říkal, ani omylem, to ještě těžce rulez Brežněv. Film je nedůvěryhodný, ona sice realita té doby nebyla to, co se o ní točí dnes, to je taky manipulace jako řemen, ale tohle je takové to - budeme dělat, že takto žijeme a jsou mezi námi takoví skvělí a upřímní jedinci kromě nějakých špatných. Film je zmateně ozvláštněný jakobymetaforami masek, hudba pana Hapky je výborná, asi na celém filmu kromě již zmíněných dívek to nejlepší. Jinak je to nemohoucnost páně režiséra (a nevím kdo se podílel na penězích za scénář a nehodlám to googlit) v plné nahotě. Oproti filmům pana Trapla tady nikdo nevěřil ničemu z toho, co se demonstrovalo. ()
Koukatelné, ale že by repríza...? ()
Pokus o pohled do duše, ale koho vlastně? Morálka byla za komančů stejná jako je dnes, lidi se zkrátka nemění. Mění se jen míra možností, která je přímo úměrná. ()
Reklama