Režie:
Klaus HäröScénář:
Anna HeinämaaKamera:
Tuomo HutriHudba:
Matti ByeHrají:
Heikki Nousiainen, Pirjo Lonka, Amos Brotherus, Stefan Sauk, Pertti Sveholm, Eero Ritala, Jakob Öhrman, Juha Pihanen, Juuso Kuusisto, Mika SirénVOD (1)
Obsahy(1)
Dvaasedmdesátiletý obchodník s uměním Olavi se chystá odejít do důchodu. Člověk, který vždy upřednostňoval své podnikání a umění před vším ostatním – dokonce i před rodinou - si nedokáže život bez práce vůbec představit. Na aukci upoutá jeho pozornost starý obraz. Olavi pojme podezření, že je skutečná cena uměleckého díla mnohem vyšší než ta vyvolávací, která byla kvůli nepotvrzené autenticitě stanovena velmi nízko. Olavi poslechne svůj instinkt a rozhodne se uzavřít poslední obchod, aby si vydělal peníze na důstojné stáří. Současně je svou dvaačtyřicetiletou dcerou Leou, kterou už léta neviděl, požádán o pomoc s jejím patnáctiletým synem, svým vnukem Ottem. Společně s ním začne Olavi zkoumat původ obrazu. Zjistí, že se nazývá Kristus a byl namalován Iljou Repinem. Olavimu se podaří obraz koupit, ale když si aukční dům uvědomí, že u něj byla chybně stanovena původní cena, obrátí se proti stárnoucímu obchodníkovi. Aby dosáhl svého snu, musí čelit nejen aukčnímu domu, ale také chybám napáchaným ve své minulosti. (Cinemax)
(více)Videa (5)
Recenze (30)
Skandinávsky suše nicméně citlivě pojatý příběh o životních hodnotách. 1) Nejvíce mě na snímku zaujaly bytové interiéry...inu, Finsko._____ 2) Zkušený dětský herec 17letý Amos Brotherus (vnuk obchodníka s uměním Otto) výborně tancuje (hrál například Billyho Elliota v Helsinském městském divadle) a hraje na cello ve skupině Brotherus Brothers se svými bratry Janem a Robertem. ()
"JEŠTĚ JEDEN POŘÁDNÝ KŠEFT. NIC JINÉHO NECHCI." Přání skromné? Záleží na charakteru člověka, který takové přání pronáší. A Olavi má v tomto ohledu určitý škraloup :-) Námět filmu je prostý, jeho ztvárnění neurážející, herci si odehrají to svoje, ale že bych v jeho vyústění viděl nějaké naplnění, to nemohu říci. Vlastně vidím hlavně nedostatky, např. napětí kolem aukce mohlo trošku gradovat, hledání vodítek mohlo obsahovat více napětí a závěr třeba zužitkovat smysl pro ironii, který by zahrnoval také vychytralé obchodníky. Škoda. 55% ()
Hned zpočátku bych měl objasnit, že nejsem odpůrcem výtvarného umění, ale zároveň nejsem ani žádným fajnšmekrem, takže se mi líbí pouze obrazy, k nimž nepotřebuji odborný výklad nebo třísetstránkovou publikaci, která by mi objasnila, co mám vlastně na plátně vidět. Pollock, Picasso a mnozí jiní se u mě prostě nechytají a vice versa. Taky příliš nechápu utrácení horentních částek za obrazy, které pak skončí v bezpečnostních schránkách, protože by si je na stěnu své luxusní vily pověsil snad jen sebevrah. Z výše uvedených důvodů by mě tento snímek neměl příliš bavit (přestože Repin maloval pro mě srozumitelnou technikou), ale tato pomalá finská záležitost mi po celou dobu něco připomínala a já jsem stále nemohl přijít na to, o co by mělo jít. A pak mi to došlo. Byla to variace na Bílou velrybu. Olavi se po celý svůj život snažil ulovit svého Moby Dicka, kterým se nakonec stal nesignovaný obraz Krista. Tvůrcům se podařilo vytvořit skvělou, chmurnou atmosféru i vcelku kvalitní příběh, u něhož jsem vydržel i přes enormně nízké tempo a úsporný děj. Anebo právě proto. / Poučení: Noční můra leckdy začíná ve chvíli, kdy si splníš svůj životní sen. ()
Na škandinávske pomery celkom tuctový film. Hlavný hrdina smutný starec odmietajúci moderné technológie, jeho vnuk typický tínedžer večne ponorený do tabletu, dcéra nasraná, že sa o ňu nikdy nezaujímal a napokon galerista z aukčnej siene archetypálny kapitalistický chamtivec. Dedko a vnuk však prekonajú generačnú priepasť, zblížia sa a posmrtne sa urovnajú vzťahy aj s dcérou. Horkoskadký happyend ako vyšitý. Námetom skôr film amerického typu, severské je akurát pomalé tempo. ()
Čo musím na filme vyzdvihnúť, je geniálna husľovo-klavírna hudba, ktorá mi pripomenula Pokánie a ešte viac The Leftovers, v ktorom vznikol v podaní majstra Maxa Richtera jeden z najlepších soundtrackov pre seriál vôbec. Tu to tým precítením nebolo ďaleko. Áno, tá hudba síce predlžuje dej, je to také škandinávsky pomalé, ale nezdalo sa mi to zbytočne natiahnuté. Sympatický dedko, ktorému držíte palce a záver je vyvrcholením, ktoré si v posmutnejšej atmosfére žiada každý divák. ()
Reklama