Režie:
Július MatulaKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Dezider UrsinyHrají:
Ondřej Havelka, Markéta Fišerová, Petr Haničinec, Karolina Slunéčková, Josef Haukvic st., František Filipovský, Svatopluk Skopal, Pavel Zedníček (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Karel, mladý muž s neznámou minulostí, ale s vyhraněným žebříčkem hodnot a ideálním morálním kodexem, přichází uprostřed žní do vesnice. Pro obyčejné, přízemní venkovany je Karlův životní styl málo pochopitelný, a tak ho mezi sebe prostě nepřijmou. Léto končí a on odchází se svým poselstvím zase někam jinam. Snad se sem vrátí za rok, aby se pokusil svou podivnou misi opakovat... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (34)
V 15 letech se mi to líbilo, protože jsem se chtěl toulat světem nezávazně stejně jako hlavní hrdina, a protože jsem byl zamilovaný do Markéty Fišerové. Teď po letech za obě tyto položky dávám z nostalgie 2 hvězdičky, jinak je to o ničem, navíc ten úděsný střih mi nedává spát a budím se z něj hrůzou ještě dnes. Na druhou stranu prostředí vesnice, přírody, polí ale také hraje svou roli. ()
Mladý Ondřej Havelka ve filmu jako mládenec Karel ve své první filmové roli, a pak hudba od vynikajícího Slovenského zpěváka a skladatele Deža Ursínyho s texty písní od Pavla Kopty, mě zajali více jak celý tento ne zrovna moc vydařený pokus o nenáročnou letní komedii z družstevní vesnice v době žní. Svatopluk Skopal, jak jinak než v roli venkovského balíka. Markéta Fišerová docela sexy. Celkově mně ale Juliús Matula, svým prvním filmem nijak zvlášť neoslovil, a stále ho považuji jen za průměrného režiséra. ()
Snímek by rád byl odpovědí třeba na takové romantizující chlapské drama Grandes gueules s Lino Venturou, ale za boha mu to nejde málo nápaditou režií a nevhodným výběrem většiny hlavních představitelů (Haničinec a Filipovský jsou pořád teatrální) a jejich vedením (snad až na Kozderkovu, Vochoče a Myslíkovou), naštěstí dlouhá scéna ze zábavy je hodně realistická (a je v ní pěkné Havelkovo a Zedníčkovo hudební číslo, které je navíc velmi vtipné) a o něco zlepšila můj divácký dojem. Ursínyho jazzrock je sice fajn a 70. létům hodně odpovídá, ale k podobnému typu filmů je zcela nevhodný (jinak Matula měl Ursínyho evidentně rád, jeho hudba zněla i v Nevěstě k zulíbaní). Námět a i jeho scénaristické zpracování mi nepřišel tak úplně pitomý, odpovídá vystižení mentality vesničanů (a nejen českých), příjemně mě překvapila i absence dobového vychovávajícího akcentu, ale jak už jsem řekl, režisér si s tématem nevěděl bohužel rady. ()
Právě jsem tento film úplně náhodou viděl na TV Prima a bylo tak strašně nudný a nezajímavý, že už skoro ani nevim, o co tam vlastně šlo. Mam pocit, že prostě pár vidláků v tom filmu nemělo rádo postavu, kterou hrál Ondřej Havelka, tak mu to dávali pěkně sežrat. Ale on z toho nakonec vlastně vyšel, jako vítěz (teda aspoň morální vítěz). No jedna hvězdička za "akční" scénu, kdy se Ondřej Havelka řítí s nebrzdícim traktorem z kopce za doprovodu docela zajímavý hudby a druhá hvězdička za to, že jsem to dokoukal do konce. ()
Další z normalizačních filmů s trošku netradičně obsazeným Ondřejem Havelkou jako traktoristou. Nevím co film měl vlastně říci, asi že lidi jsou lidi a je třeba je brát takové jací jsou bez neustálého hledání ideálního stavu? Ve světě reálného socialismu, kdy kdo neokrádal stít okrádal rodinu a na venkově to fungovalo úplně stejně to měl hlavní hrdina hodně těžké ne-li nesplnitelné. Přesto věřím, že se takoví našli a díky své poctivosti a trvání na určitém standardu společenského chování to asi měli těžké. Havelka se typově pro tuto roli dost dobře hodil. Je zajímavé, že i u takového filmu už Havelka koketoval s prvorepublikovou hudbou, v Zetoru místo tehdy šílených kšiltovek s nápisem Škoda nosil slamáček, ve filmu jezdí ve veteránu... prostě, že i v takovémhle braku tam má to své. Celý film až na drobnou sabotážní zápletku v podstaě plně naplňuje charakteristiku nomalizačního filmu. Bavit, nenechat diváka moc přemýšlet hlavně o poitických událostech. K tomu se vždy dobře hodil venkov jako prostředí pro satiru přímo stvořené. Malý prostor každý se z ná s každým, nevěry, hospodské rvačky, družstevníci, žně, plnění plánu... Toho je film plný. Co zaujalo byl závod traktorů i zrušení Renaulta, tehdy dost drahého vozu. Zaujme i uhrančivá Markéta Fišerová. Když se divák podrobněji dívá na film vidí už v tom roce 1977 ten totální zmar všeho, hlavně památek. Náměstí zarostlá travou, barokní boží muka na kopečku sotva stojící... JZD jako jeden velký bordel všeho možného... Strašná doba. Dávám za dvě fůry obilí a hvězdu za hudbu Ursiniho. * * * ()
Galerie (15)
Photo © Filmové studio Barrandov / Jiří Kučera
![Řeknem si to příští léto - Z filmu - Karel Augusta, Svatopluk Skopal, Ondřej Havelka, Petr Haničinec](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/511/158511586_5867c5.jpg)
Zajímavosti (2)
- Natáčení probíhalo na Táborsku. (M.B)
- Ve filmu se objeví filmový plakat snímku Dým bramborové natě (1976). (sator)
Reklama