Režie:
Fatih AkinScénář:
Fatih AkinKamera:
Rainer KlausmannHudba:
FM EinheitHrají:
Jonas Dassler, Margarete Tiesel, Katja Studt, Marc Hosemann, Martina Eitner-Acheampong, Adam Bousdoukos, Victoria Trauttmansdorff, Uwe Rohde (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Životním dílem odpudivého a deformovaného opilce z hamburské čtvrti San Pauli Fritze jsou vraždy místních prostitutek. Jejich těla ukrývá do zdí svého podkrovního bytu, kde se smrad hnijícího masa snoubí s pachem staromládenectví a výpary řecké restaurace z přízemí. Případ sériového vraha Fritze Honky šokoval v polovině sedmdesátých let celé Německo a inspiroval Fatiha Akina k natočení filmu, který je kontrapunktem většiny thrillerů na podobné téma. Místo metodického pátrání totiž nabízí jen chaos, hnus, smrad a bezmála haptický prožitek z „pekelné kuchyně“ Fritze Honky. Akin s elegancí sobě vlastní vytvořil zrůdný artefakt, který tvrdě testuje diváckou odolnost a podvrací mysteriózní kult vytvořený kolem sériových vražd. (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (304)
Selby? Bukowski? Pelc? Aber nein... Herr Strunk! Tak tomuhle já říkám underground! A s nelibostí a se skřípějícími zuby musím připustit, že ze zhoubného tureckého nádoru v chátrajícím německém těle vymetastázoval minimálně jeden užitečný plod, a tím je Fatih Akin, který Strunkovu předlohu zfilmoval tak geniálně, že mám teď chuť po stu letech zase zajít do knihovny. Ale počítám že až se zítra vzbudím a pojedu s přítelkou na víkendový výlet, rád pustím v lůně podzimní přírody tyhle pekelné výjevy z prostředí hamburské spodiny z hlavy. Každopádně ale extra silný filmový zážitek, okořeněný dokonalou výpravou a dokonalými hereckými i nehereckými typy. P.S.: Děkuju všem bohům, že už nechlastám. ()
Tureckej Fakin Akin, tenkrát předvedl odpornou propagandu, kdy jsem bez kompromisu odpadoval a byl jsem zvědavý co bude za sračku tenhle film Der goldene Handschuh. Sračka je to doslova, ale musím uznat, že tady si Turek u mne spravil reputaci. Už dlouho jsem neviděl tak odporný film a tím nemyslím to, co se týče brutality. Jonas zahrál na jedničku (make up perfektní), hospoda a podkrovní byt opravdu špína toho nejhrubšího zrna. Těžká úchylárna, při které jsem se i občas zasmál. Rozhodně to ale není film pro každého. ()
Jeden z těch filmů, na něž je třeba se naladit, pokud jde o to správné slovo. Již úvodní likvidační scéna beze slov dá najevo, co diváka čeká. Chlast a zmar. Poměrně rychle jsem si vzpomněl na filmy R. W. Fassbindera, na jeho sociální špinavá dramata plná postav z okraje společnosti. Hamburská čtvrť St. Pauli - sex kina a kluby, šantány, nevěstince, pajzly - má přesně takové obyvatele. Chabá výplata propíjená v zaplivaných hospodách stačí jen tak tak k mizernému přežívání. Fritz Honka byl jedním z těch, jejichž neblahé dětství stálo za budoucími zvrhlostmi, kterých se dopustili. Syrový snímek neodpuzuje otevřeným gore, protože to jde mimo kameru, ale celkovým laděním, atmosférou, prostředím i postavami. Co se týká vraždění, tak jednou z nejsilnějších scén je škrcení oběti, které se zdá nekonečné. Milovníci alkoholu možná po skončení filmu zkusí přehodnotit svůj postoj k němu. ()
Obrazy brutality a špíny, jejíž smrad je možné vidět, od začátku do konce. Scénograf a prop guy předvedli neskutečnou práci, zejména pro statickou kameru ve Fritzově špinavém pokojíku, který sedmdesátkami ve špinavé díře dýchá. Ve statičnosti kamery často tkví i její milosrdnost. Maskér měl licenci k přehánění, když Jonasi Dasslerovi přidělal ohromný nos. Člověk by čekal, že se vám bude dělat šoufl z celofilmového porcování ožralých nebožaček, ale to na mě neudělalo takový dojem, jako Fritzovo využití masných výrobků. [Rakkautta&Anarkiaa 2019] ()
„HAMBURK 1970. ČÁSTI TĚLA NALEZENÁ NA DVOŘE...“ /// Dalo by se říct, že je to celkem silná antifeministická uchylárna plná násilí, chlastu a vulgarit. Občas mám pocit, že film vznikl hlavně proto, aby provokoval. Záběry na hnusáka prožívajícího delirium, ženská s krámama v prdeli místo v rozkroku… no řekněte sami – nechci nikoho odradit, ale dobrou náladu si odsun neodnesete. Záběry jsou nevybíravý a celý je to spíš drsnej humáč než klasickej horor. A nejvíc je cejtit ten smrad. Fakt, ten smrad z jeho příbytku je všude kolem! Atmosférou, ale i vzdálenejma emocema mi to připomíná film HENRY: PŘÍBĚH MASOVÉHO VRAHA (1986). Není tady moc koho litovat (z mýho pohledu je to tady samá kráva a jeden vůl). A vlastně to ani nemá pořádný vyvrcholení. Stejně jako Trierův „JACK STAVÍ DŮM“ (2018) zaujme Fritz Honka fanoušky filmů o sériových vrazích a otrlý publikum. Ovšem ti na konci okamžitě vyjmenují aspoň 3 „drsnější“ nebo zajímavější snímky. Ale abych jen nekritizoval – i tady se najde několik zajímavých scén, na který se bude „s láskou“ vzpomínat. Třeba na song „Einmal Um Die Ganze Welt“ v podání Káji Gotta. Více zde! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2016 napsal Heinz Strunka, neznám. 2.) Vybírám si jen holky bez chrupu (nemůžou mi ho ukousnout). A taky s hrbem (fláknu ji do čela a celou noc přiráží…). 3.) Konečně uvidím, že není škaredých žen, jen málo vypitýho alkoholu. 4.) Thx za titule „wauhells“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Galerie (21)
Photo © Warner Bros. DE
![U Zlaté rukavice - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/163/881/163881048_9ff78b.jpg)
Zajímavosti (13)
- Když ve 4. minutě Honka (Jonas Dassler) svléká ženu, je vidět, že mu lehce pomohla zvednutím rukou a jejich pokrčením v loktech. (Nathaniell)
- Celosvětová premiéra proběhla 9. února 2019 na filmové festivalu v Berlíně. (ČSFD)
- Fritz Honka byl zatčen v roce 1975. Následný soud považoval Honkovu silnou závislost na alkoholu jako polehčující okolnost a byl tak odsouzen jen k patnácti letům odnětí svobody. Ovšem v psychiatrické léčebně, ze které byl propuštěn roku 1993. Zemřel o pět let později pod jinou identitou v domově důchodců. (Jefimov)
Reklama