Kamera:
Jošihasa ÓjamaHudba:
Jošihiro IkeHrají:
Mugihito (vypravěč), Hiroki Suzuki, Rio Suzuki, Mucumi Sasaki, Naoja Učida, Akio Ócuka, Šója Čiba, Secudži Sató, Kóhei Amasaki, Masajuki Akasaka (více)VOD (1)
Epizody(24)
-
Daigo no Maki (E01)
-
Bandai no Maki (E02)
-
Jukai no Maki (E03)
-
Yōtō no Maki (E04)
-
Moriko Uta no Maki-jō (E05)
-
Moriko Uta no Maki-ge (E06)
-
Jorōgumo no Maki (E07)
-
Saru no Maki (E08)
-
Muzančó no maki (E09)
-
Tahómaru no maki (E10)
-
Banmon no maki-džó (E11)
-
Banmon no maki-ge (E12)
-
Hakumen fudó no maki (E13)
-
Saba-Me no Maki (E14)
-
Džigokuhen no maki (E15)
-
Širanui no maki (E16)
-
Mondó no maki (E17)
-
Mudžó misaki no maki (E18)
-
Amanodžaku no maki (E19)
-
Nue no maki (E20)
-
Gjakuru no maki (E21)
-
Nui no maki (E22)
-
Kišin no maki (E23)
-
Dororo to Hjakkimaru (E24)
Obsahy(1)
Honbou za mocí, prosperitou a vojenskými úspěchy svých zemí se jeden mocný pán samurajů zřekl víry a upsal se 48 démonům. Výměnou si démoni, k plné spokojenosti onoho lorda, vzali orgány a části těla jeho nově narozeného syna. Hyakkimaru by býval tento úděl nepřežil nebýt svědomité péče doktora Honmy, který mu poskytl i velmi prosté protézy pro jeho chybějící končetiny. O 16 let později je znetvořený Hyakkimaru na vytoužené cestě stát se konečně člověkem: Každým zabitým démonem získává nazpět jednu ztracenou část svého těla. Na této výpravě se mimo jiné setkává s mladičkým sirotkem Dororem, který sám sebe nazývá nejlepším zlodějem v Japonsku. (Scalpelexis)
(více)Recenze (17)
Sice je to anime a tam je dovoleno vše, ale mě v jistém smyslu ta nelogičnost rozčilovala. Kupříkladu přestože milý Hyakkimaru, který od svého narození neslyší a nemluví, když získá sluch kupodivu rozumí lidské řeči. Ale je to anime. Animace je moc pěkná, příběh je originální ač nelogický, podívaná to není špatná. ()
Za mě dobře skloubená akce s příběhem, který má místy slušný filozofický přesah. Zkrátka pojďme si nenápadně povídat třeba o cenně vyššího dobra, o tom, kdo má o čem právo rozhodovat a kdy je člověk člověkem a co to vlastně znamená a aby to nenudilo, tak u toho zabijeme pár démonů! A i já za sebe říkám, že to byla fajn cesta, zajímavá i drsná (s reálnými problémy jako je třeba hlad, prostituce, válka i smrt), na které mě prováděli uvěřitelné a sympatické postavy. Zkrátka takhle nějak má vypadat kvalitní a dobře vyvážené anime. 8/10 ()
Příběh ve kterém žádná z postav neni černobílá a né všechny příběhy skončí šťastně. ()
[Shlédnuta 1. epizoda, first impressions] Na první pohled to vypadá jako atmosféricky temná pomstychtivá buddy-cesta za spravedlností. Reprezentant světlých a naučných chvilek bude asi jen prcek Dororo, ale krom toho očekávám jen A jen nekompromisní mýcení démonů. Neviděl jsem původní verzi, čehož je tato remake, ale MAPPÁkům rád vzdávám hold, že umí pracovat s nepřeberným množstvím stylů a minimálně cca první půlku ho umí stabilně držet v rámci kvality. V grafice je cítit nostalgie starších anime, podporované překvapivě povedeným hudebním podkresem; OP mi nicméně nesedl. Mimo jiné zaujaly spirituální prvky a pochyby o víře, čekám i říznou akci. Decentní odpich za mě. ()
Tohle byl hodně slabý příběh. Naprosto nelogický. Dobrý námět se utopí v nudném opakování a vnitřních nelogičnostech. Hlavní hrdina zabíjí démony a vždy mu doroste nějaká chybějící část těla. Až na to, že pak je zabíjí a nic mu nedorůstá. A pak zas jo. Pravidla nejde nijak pochopit a celé je to repetitivní a přestává to být zajímavé. Nikdy nic neslyšel, neviděl a najednou umí mluvit? Bojovat s meči místo rukou proti někomu kdo má mnohem delší zbraň je taky strašný nesmysl. Tak by se horkotěžko někomu dostal na tělo. Kdo aspoň někdy zkusil boj s bokenem nebo bo ví o čem mluvím. V ději není prakticky nic zajímavého a překvapivého. Jsme tu jen oblažováni povrchními moudry, kterých jsou podobná díla plná. Rozsekat v 17. epizodě na kousky démonického čtyřnohého mistra Třísku je jako že vtipné? U téhle scény jsem trpěl nejvíc. ()
Takové příjemná oddychovka, v leckterých věcech předvídatelná, ale nic jí neubírá na srdceryvném příběhu, dobrých protagonistů, antagonistů a dalších postav, která tato roztomilá dvojka na své cestě potká. K tomu hraje příjemná hudba. Z hlediska celistvosti je to prostě fantasy. Nehledejte tam žádnou logiku, na druhou stranu tam není mnoho děr, kde byste si řekli "proč? proč udělal toto? to nedává smysl!", což velmi chválím. Dororo je postava k sežrání :-) Je realistická a přitom velký snílek. Prostě radost pohledět a cestu jsem si s nimi užíval. Zakončně také velmi pěkné a ucelené. Nemám nic proti. Z moderních "počinů", které se kolem roku 2019 vyskytují, je to naprostý favorit. Avšak když se na to podívám obecněji, je to spíše průměr. Příběh, který za pár let zapomenu a nebudu mít nutkání se k němu vrátit. Tak jako například k Samurai Champloo. Vím, není to dobré přirovnání (doba sedí), avšak to je přesně můj důvod ke končnému hodnocení. Závěrem tedy: Dororo rozhodně neurazí, najde si určitě své skáloplné fanoušky, ale určitě se najde i masa, které se nebude líbit pomalejší styl příběhu a možná až moc jednoduchý příběh (jak se jeví ze začátku, ale nabere později na otáčkách). Za mě tedy pěkných snílkových 70 % ()
S Dororo mam jeden maličký problém a to, že kvalita anime ide postupne dole a to nie len príbehovo, postavy sa stávajú plochejšie, ale aj animačne / vizuálne sú nejaké problémy hlavne v dvoch dieloch ku koncu Dorora a to mi normálne pripomenulo trocha Naruta, kde animácie robili rôzne tými a kvalita animácie / vizuálu dosť haprovala, alebo Dororu došiel proste budget. Nápad je výborný a postavy sú naozaj dobre napísané, ale ako som spomenul čím je anime dlhšie tým sa stávajú "plochejšie" a ich záujmy sú veľmi predvídateľné. Morálna hladina či morálny aspekt toho, že či je viac niekto, alebo väčšia skupina ľudí je tu zobrazená dostatočne kvalitné a tento aspekt sa mi naozaj najviac páčil. Neviem čo by bolo pre mňa viac, ale asi spravodlivosť a to, že Hyakkimaru vlastne nemohol za nič čo sa mu dialo a vlastne chcel len späť to čo mal dostať do vienka a áno hlavná postava Hyakkimarua sa postupne čoraz viac z toho ako bol tajomný sploští len na jednu vec , aj keď emócii by mohol mať viac tieto nie sú dostatočne prezentované. Možno to tu znie celé ako HATE, ale anime je to naozaj kvalitné po všetkých stránkach, ale z toho nápadu sa dalo ešte viac získať a hlavne vadí kontrast toho, že najlepšie diely su niekedy okolo polovice anime hlavne diely okolo Mio arcu sú naozaj kruté a také kruté ako samotná vojna, dodávajú tomuto anime to čo potrebuje a tieto diely s ňou a mnoho ďalších považujem určite za 5 hviezdové v csfd meradle, ale celkovo to je na 4 rozhodne. ()
Temné, dechberoucí, smutné, akční anime plné naturalistických scén, které výborně vykreslují časy, kdy přežívali jen ti nejsilnější a nejbohatší. Kombinace démonů a člověka, který s nimi bojuje tak dlouho, až se málem jedním sám stane, pro mě byla velmi strhující. O to těžší bylo čekat každý týden na nový díl. Moc se mi líbilo shrnutí, které jsem našla v komentářích pod posledním dílem tohoto anime, ale pozor, obsahuje spoilery: "First thing he feels is pain. First thing he hears is crying. First thing he says is a scream of anguish. First thing he smells is rotten eggs. First thing he sees is his 2 mothers burning alive." - Reggie ()
Původní Dororo vzniklo v roce 1967, avšak tohle je v podstatě remake, taky na to vychází manga remake. Snad se ještě něčeho dočkáme dalšího od Tezuky. Anime je velice dobré, Hyakkimaru je v podstatě hlavní hrdina, který zabijí démony, aby získal zpět části svého těla. Avšak mi ho sledujeme spíše očima Dororo, který s nim cestuje. Musím říct, že jediný co jsem ze světa Dororo viděl, bylo před tímhle to Dorama, takže jsem věděl, už předem kdo je Dororo a pár dalších věcí, tak nejspíš vím dopředu. Anime má však mnohem ponurejší atmosféru, dobrý souboje, hlavní postavy si člověk může jen oblíbit. ()
Začátek mě naprosto strhnul a každá minuta byla pastva pro oči. S každou další epizodou však začíná kvalita trochu víc pokulhávat a nakonec mi přestala docházet energie na tu strnulou epizodičnost. Konec už jsem shlédla jen se skomírající jiskřičkou prvotního plamene nadšení. Takže pokud můžete, zkoukněte to na jeden zátah. ()
První půlka lepší, druhá už celkem nudná. Sbírání orgánů a msta démonům je dobrá, ale jak se tam začnou plést rodinná pouta, je to špatný. Plusové body za ending první půle. Sayonara Gokko (Play Goodbye). ()
k dřívějším komentářům bych doplnil, že atmosféra tohoto anime připomíná Casshern Sins nebo Ergo Proxy - ponurá hudba, kresba i příběh.. tento typ anime se mi fakt líbí. Hyakkimarova síla žít, živená nenávistí k nespravedlnosti na něm spáchané, může být docela inspirativní (symbolicky v tom lze vidět extrémní případ sociální nerovnosti), hlavní plus jsou nicméně velmi slušné souboje, napínavý příběh, který má hlavu i patu (tj. je ukončen) a samozřejmě velmi zdařené grafické i hudební zpracování. 90% ()
Já nevím, možná budu znít oproti overall hodnocení divně, ale tohle mě opravdu neoslovilo. Nemastný, nezáživný, nudný a hodně CREEPY. Drop po 4. díle. ()
Nudne a predvidatelne. ()
9/10 ()
Před dlouhými roky vyšla na PS2 hra, na kterou jsem četl recenzi, velmi jsem si ji chtěl zahrát, leč už se mi ji sehnat nepodařilo, neboť PS3 už valilo v plném proudu. Tato hra se jmenovala "Blood will tell" a pojednávala o muži, kterému 48 démonů sebralo části těla a vy vybavení mnoha protézami se je snažíte získat zpět. Hra se chlubila rekordním počtem bossů, z každého jste jednu část získal zpět a s tím si odemknul novou schopnost. Na cestě jste byl doprovázen malým zlodějíčkem, který vám v boji pomáhal házením věcí, např. kamenů. Jak jsem zmínil, hru jsem nikdy nehrál, ale když jsem si přečetl o čem má tento seriál být, hned jsem si říkal, že je mi to nějaké povědomé a chtěl jsem to vidět. Nyní si říkám, že z tohoto seriálu jsem měl nejspíše lepší zážitek, než by mi mohla přinést ta stará hra. Konflikt právo jednotlivce vs. blaho skupiny, který se prolínal půlkou seriálu mi přišel svou nečernobílostí jako naprosto skvělá volba. Jednotlivé díly jsem hltal, těšil se na každý návrat končetiny a byl zvědavý jak to všechno dopadne. To vše na pozadí pěkně vykresleného období, kdy byste v Japonsku asi žít nechtěli. Jediné co bych asi seriálu vytknul bylo velmi nízké prokreslení démonů a tím v podstatě i jejich nezapamatovatelnost a prakticky žádný pocit hrozby z jejich strany, nu a trochu i až příliš otevřený konec. ()
Nie je to zlé, ale zatiaľ celý dojem kazí hrdina, po ktorom má seriál meno... ()