Režie:
May el-ToukhyKamera:
Jasper J. SpanningHudba:
Jon EkstrandHrají:
Trine Dyrholm, Gustav Lindh, Magnus Krepper, Stine Gyldenkerne, Preben Kristensen, Frederikke Dahl Hansen, Ella Solgaard, Carla Philip Røder, Peter Khouri (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Úspěšná právnička Anna žije v krásném moderním domě se dvěma dcerami a manželem, lékařem Petrem. Její perfektní život ohrozí až příchod Petrova problematického náctiletého syna z předchozího vtahu, s nímž Anna naváže intimní pouto. Co se zdálo být pouhým flirtem, se rychle promění ve znepokojivý příběh síly, zrady a zodpovědnosti s ničivými důsledky… (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (121)
Být padesátiletou ženou, tak ho fakt ve filmu nevykouřím svému nevlastnímu synovi! Nicméně naše hlavní hrdinka (úspěšná advokátka a MCBP v jednom) se ničeho neštítí a klovne manželovi syna, aby ho následně vystrnadila ze svého hnízda a ponechala jeho ostatky hnít v nedalekém lese. Definitivně se nejedná o film pro každého, nicméně mé srdce z toho hnusu plesá. 78 % Celosvětový příjem k 4. 3. 2020: $415,969 ()
Úplne náhodne som na film naďabil asi štvrť hodiny po začiatku a už som u neho ostal. Zaujímavý, mnohovrstvový, podnetný a seversky otvorený film, v ktorom nič nie je vyslovene čierne alebo biele, film ktorý si určite pozriem s odstupom času ešte raz. Vynikajúci výkon Trine Dyrholm a hudba, ktorá vhodne ilustrovala dej patria medzi mnou najviac vnímané prednosti. Problémová scéna filmu škodí nie pre jej otvorenosť, ale skôr pre to, že v pamäti určitého počtu divákov prehluší všetko ostatné. Niečo podobné, ako 50 vajec vo Frajerovi Lukeovi. ()
Nový pohled na tématiku lásky a vztahů se rozhodla na filmová plátna přenést režisérka May el-Toukhy, která přišla s příběhem právničky Anne, ve které doslova exceluje skvěle přirozená a bezcharakterní Trine Dyrholm (za roli získala nominaci na Evropských filmových cenách), která žije spořádaný život se svými dvěma dětmi a manželem Peterem. Teď byste možná čekali, že Anne například potká kolegu právníka, se kterým manžela podvede, ale takovému nudnému motivu se el-Toukhy úspěšně vyhýbá. Postavou, která, – jak už čekáte – Annin vztah s Peterem rozvrátí, je velice netradičně Peterův syn z předchozího manželství. Karty jsou rozdány na stole, může se začít hrát. Poprvé divák vidí, že se mezi Anne a nevlastním synem Gustavem začíná odvíjet ještě jiný druh vztahu, tématicky při rodinné hře na schovávanou, která je tak trochu nepřímým úkazem toho, jak se asi jejich tajný vztah bude odvíjet do budoucna. Manžel je za pikolou, Anne a Gustav jsou spolu schovaní za stromem. Gustav vyběhne první a tátu zapiká. Anne se schovává dál. Na první pohled tato absolutně nepodstatná scéna určí vývoj následujících několika desítek minut, které přesně kopírují vývoj nevinné schovávané. Takových scén obsahuje Srdcová královna mnohem více a hraje vlastně na schovávanou i s divákem, který může jednotlivé souvislosti hledat a spojovat je navzájem. Skvěle pracuje el-Toukhy i s vývoji a motivacemi charakterů. Zatímco Gustav je vyobrazený jako živelný a nespoutaný mladík, který ještě poznává život a ochutnává ho plnými doušky, Anne je spořádaná úspěšná právnička, mající své zásady. Annin manžel je úplně stejný jako ona, možná ale více snobský než ona. Když někdo tedy problematického Gustava bere čistě jako charakter postavy, nemusel by plně pochopit, proč se do něj Anne zamiluje. Pokud ale pochopí, že musí na celý příběh nahlížet více komplexně a postavy chápat v kontextu s ostatními, je mu úplně jasné, proč mezi nimi tak spontánně vznikne silné pouto. Sexuální vztah zároveň působí jako pomsta od obou postav. Gustav se mstí, že ho otec kdysi opustil a nechal s matkou. Anne se mstí, že ji s ním už život příliš nebaví. Vztah milenců je vyobrazen drsně, krutě a nespoutaně. Neklade si absolutně žádné hranice při zobrazování sexuality, nechává ze sebe postavy strhat všechno oblečení a zobrazuje i ztopořený penis sedmnáctiletého Gustava, možná snad proto, aby si divák uvědomil, jak závažná věc se mezi nimi děje, ač se to na první pohled nemusí zdát. To zároveň podporuje i nahlížení do Anniny práce, kde řeší podobné případy, jako například domácí týrání, a režisérka tak chytře asociuje její případy v práci s tím doma, kdy spojuje dvě dějové linky filmu a celý se tak zdá být více komplexním a tématicky sjednoceným. Nic neuniká, nic nepřebývá a všechno je na svém místě. Srdcová královna je možná sociální drama, možná thriller, ale škatulce romantického dramatu by se vyhýbal těžko, ač si pod tímto pojmem bohužel všichni představí otřepané milostné trojúhelníky či jakékoli televizní filmy podle Rosamunde Pilcher s názvy jako Mé srdce patří tobě (2014), Zeptej se srdce (2011), Na křídlech lásky (2010) nebo Křídla naděje (2007), stále kombinující v názvech slova srdce, láska a křídla. Několik autorů za poslední dobu ovšem potvrdilo, že téma lásky není otřepané vůbec, naopak je ale důležité autorské a novácké uchopení tématu. Například Gaspar Noé před pěti lety představil pobuřující snímek Love, který opravdu není o ničem jiném než o lásce, přesto dokázal vytvořit zajímavý a zároveň nepříliš dějový film, střídající časové roviny, a vytvořil tak opravdu autorský pohled na destrukci člověka láskou. Vytčeno mu ale bylo příliš sexuálních scén, nemyšleno například hranicí toho, co ukázat a co ne, ale spíše jeho počtem v průběhu celého filmu. S tím pracuje Srdcová královna o mnoho lépe, sexuálních scén obsahuje pouze pár a ač jsou stejně odhalené jako v Love, nezaměřují se jenom na záběry vzrušených citlivých míst. Režisérce May el-Toukhy se podařilo nejen napsat zajímavý nevídaný příběh, ale zároveň spoluprací s kameramanem Jasperem Spanningem docílit surového severského vizuálu a lásku z papíru předat divákovi obrazem. Tím, jak chytře pracuje s filmovým vyprávěním, napětím a dává divákovi indicie, je tak Srdcová královna filmem jak pro artového festivalového diváka, tak zároveň toho mainstreamového s menšími nároky. Ač snímek působí na první pohled velmi jednoduše a prostě, uvnitř je důkladně promyšlený až do těch posledních nejmenších detailů. Snímek buduje napjatý a tajený vztah mezi dvěma osobami, jejichž láska (ať už z důvodu věkového rozdílu či incestu) je stále velkým tabu, které snímek skvěle otevírá a vykládá karty na stůl. A právě karty jsou jedním z motivů, které pozadí Srdcové královny nabízí. Stejnojmenná karta totiž znamená ve výkladu karet matku, manželku, laskavou příbuznou nebo přítelkyni, a přestože může srdcová dáma může také představovat nevěstu nebo milenku, jedná se vždy o starší osobu. A když pak zapátráte na podivuhodně bizarních webech o ezoterice a výkladu tarotových, mariášových či jiných karet, zjistíte, že možná i další postavy zapadají do této prazvláštní mytologie. Například srdcový král ve spojení s jinými srdcovými kartami napovídá, že se jedná o silný cit mezi dvěma partnery. Jestli si režisérka vyložila karty na stůl a začala psát scénář, těžko říct, ale dozajista ukryla to největší tajemství filmu právě do názvu, kdy nevíme, jestli je hrdina pouze královnou srdcí dvou mužů, anebo máme hledat význam ve výkladu karet. S tím prvním se můžete smířit, u toho druhého můžete prostudovat třeba weby Asociace kartářek nebo Bílá magie, ale jen na vlastní nebezpečí. () (méně) (více)
„Ugly rotten MIDLF banged by her minor dickhead stepson aneb Co na to táta?“ je milá rodinná komedie o stereotypně zpruzené Pičové dámě, co po přechodu chytne anginu clitoris, na kterou jak známo zabírá jedině peniscilín, ovšem ten jí manžel lékař sveřepě odmítá předepisovat. A upřímně se mu ani nedivím, protože na nyní již tlející a odjakživa aseksuální až odpudivou Trínu by dobrovolně nevlezl snad ani frustrovaný, zoufalý gerontofil po pětiletém půstu. Na(ne)štěstí má táta v rukávu sedmnáctiletého fuckana, který se do té zatuchlé rybí kafilérie nebojí naprudko vletět po hlavě. On je to totiž na svůj věk dost retardér a divím se, že jej otec doktor tak stoicky akceptoval do rodiny, aniž by se pídil, kde došlo k té genetické malformaci, zda to třeba není kukačka a jestli si jeho bývalka tenkrát náhodou nepustila kundu na špacír někde u míchačky nebo na fotbale. No, vleče se to sice místy bolestivěji než tahání nervů z osmiček bez umrtvení a v rámci zachování pohlavní svěžesti jsem explicitně exponovanou vilnou bábu Dyrholmovou taky zrovna dvakrát vidět nemusel, avšak Dánové šli opět chladně, bez servítku a uhýbání až na dřeň roztomilého rodinného fopá, přičemž ta děsivá prcající seniljorka tátu i fracka ve druhém poločase naprosto excelentně pomanipulovala a elegantně zbavila dánský systém péče o pohlupavé mladistvé delikventy dalšího palčivého problému, že prostě výsledná známka za umělecký dojem nakonec dala zapomenout na znuděným poposedáváním dekubitovanou prdel i na tu pachuť žluklých krevet na patře. ()
Nejlépe uděláte, když si film pustíte, aniž byste dopředu zjišťovali podrobnosti o příběhu. Minimálně první čtvrthodinka pak zafunguje jako lehce mysteriózní seznámení s komorní kulisou a trojicí klíčových postav, mezi nimiž se posléze vytvoří dosti zajímavá a psychologicky nebývale otevřená partie. Hlavní ženská hrdinka je zde na jednu stranu bezcharakterním padouchem, který absolutně rozvrací cizí životy, na druhou stranu ji ale celou dobu chápeme a můžeme o jejím jednání svobodně přemýšlet. A je jedno, jestli je divák chlap nebo ženská - hlavní motivy jsou dostatečně silné a srozumitelné pro každého. 80% ()
Galerie (29)
Zajímavosti (2)
- Název filmu odkazuje na postavu Srdcové královny z knihy „Alenka v říši divů“ od Lewise Carrolla, která je ve filmu opakovaně zmiňována. (Homerking)
Reklama